ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/7278/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро 
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року
у справі № 280/7278/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 серпня 2023 року №084450001365;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи позивача на підприємстві ТОВ Нявленга з 30.08.2004 по 31.12.2004, на підприємстві ТОВ Конго з 21.08.2009 по 31.12.2009, на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 01.11.2013 по 21.03.2014;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи позивача на підприємстві ТОВ Нявленга з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, на підприємстві ТОВ Агат з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2012, з 17.06.2014 року по 23.03.2015, з 23.07.2015 по 08.12.2015, та на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 19.07.2013 року по 31.10.2013 року, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 280/7278/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. 
Судом вказано, що за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може бути підставою для неврахування при призначенні застрахованій особі пенсії, заробітної плати з якої не нараховані страхові внески. Суд вважав, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів з підстави, такої як не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства. Будь-яких доказів, які б свідчили про несплату страхових внесків до пенсійних органів саме з вини позивача суду не надано. Крім того, суд звернув увагу, що законодавцем російської федерації також покладено обов`язок забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці на роботодавця, а тому її не проведення, несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадянина його конституційного права на соціальний захист. Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 280/7278/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Скаржник вказує, що в нього відсутні правові підстави для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в російській федерації з 21.08.2009р. по 31.12.2009р, з 30.08.2004р по 31.12.2004р та з 01.11.2013р. по 21.03.2014р, оскільки за ці періоди не підтверджено сплату страхових внесків. Крім того, відсутність документального підтвердження сплати страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації унеможливлюють зарахування періодів роботи позивача з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2021, з 17.06.2014 по 23.03.2025, з 23.07.2015 по  08.12.2015 та з 19.07.2013 по 31.10.2013 до пільгового стажу.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивач є отримувачем пенсії по інвалідності з 30.05.2019 року.
27.07.2021 позивач звернувся до Відділу обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком.
На вказану заяву позивач отримав відмову, сформовану в листі від 02.08.2021 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року по справі №280/8552/21  зобов`язано ГУ ПФУ в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємствах ТОВ «Нявленга» з 30.08.2004р.по 31.12.2004р., на підприємстві ТОВ «Конго» з 21.08.2009р. по 31.12.2009р., на підприємстві ТОВ «Артель старателей «Енергія» з 01.11.2013р. по 21.03.2014р.; а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на підприємстві ТОВ «Нявленга» з 01.01.2005р. по 03.05.2005р., з 15.12.2005р. по 14.08.2006р., на підприємстві ТОВ «Агат» з 31.10.2006р. по 26.04.2007р., з 25.10.2007р. по 06.05.2008р., з 01.01.2012р. по 14.06.2012р., з 17.06.2014р. по 23.03.2015р., з 23.07.2015р. по 08.12.2015р. та на підприємстві ТОВ «Артіль старателей «Енергія» з 19.07.2013р. по 31.10.2013р., що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 27.07.2021р. та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні за даним позовом.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023 року вказане рішення  скасоване та прийнято нове, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком №1748 від 12 липня 2021 року та прийняти відповідне рішення. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 року в адміністративній справі №280/8552/21 залишено без змін.
На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2022 по справі № 280/8552/21 з урахуванням змін внесених постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.06.2023, відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії від 08.08.2023 №084450001365, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.
Позивач не погодившись з рішенням відповідача та з вимогою вчинити певні дії, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положенням статті 1 Закону України  «Про пенсійне забезпечення»  від 05.11.1991 № 1788-XII (далі -  Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону №1788-XII, у тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила призначення пенсії, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).
Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 26 Закону № 1058-ІV, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.
Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що відсутність зарахування відповідачем до загального страхового стажу та пільгового стажу періодів роботи позивача в російській федерації у ТОВ «Нявленга», ТОВ «Конго», ТОВ «Агат`та ТОВ «Артіль старателей Енергія» обумовлено тим, що за ці періоди не підтверджено сплату страхових внесків.
Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, яка діяла на момент здобуття позивачем спірного періоду роботи, а також на дату виникнення спірних правовідносин, передбачено наступне.
Пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають (стаття 1).
Статтею 3 Угоди передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.
Органи, що здійснюють пенсійне забезпечення в державах - учасницях Угоди, співпрацюють між собою у порядку, який визначається угодою між їхнім центральними органами (ст. 8).
Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11).
Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають (стаття 13).
Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.
З огляду на зміст наведених вище положень нормативно-правових актів, стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.
Відповідно до статті 22 федерального закону №167-Ф3 від 15.12.2001р. «Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації» страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території російської федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.
Пунктом 1 статті 11 федерального закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013р. передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в пенсійний фонд російської федерації.
Таким чином, як законодавством України, так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до Пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалася така діяльність.
При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства країни на території якої здійснювалася позивачем діяльність, щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку, у свою чергу, нараховувалися страхові внески.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів з підстави,  не підтвердження сплати страхових внесків роботодавцем, є протиправною, оскільки покладає на пенсіонера надмірний індивідуальний тягар за ймовірні порушення роботодавцем, а не працівником вимог законодавства.
З цих підстав, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що через відсутність підтвердження сплати страхових внесків, немає підстав для зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи в російській федерації та є неможливим зарахування періодів роботи позивача до пільгового стажу.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08 серпня 2023 року №084450001365 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи позивача на підприємствах ТОВ Нявленга з 30.08.2004 по 31.12.2004, на підприємстві ТОВ Конго з 21.08.2009 по 31.12.2009, на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 01.11.2013 по 21.03.2014, а також, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до пільгового страхового стажу періоди роботи позивача на підприємстві ТОВ Нявленга з 01.01.2005 по 03.05.2005, з 15.12.2005 по 14.08.2006, на підприємстві ТОВ Агат з 31.10.2006 по 26.04.2007, з 25.10.2007 по 06.05.2008, з 01.01.2012 по 14.06.2012, з 17.06.2014 по 23.03.2015, з 23.07.2015 по 08.12.2015 та на підприємстві ТОВ Артель старателей Енергія з 19.07.2013 по 31.10.2013, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області   – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року у справі № 280/7278/23  – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко