ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року	Львів	Справа № 461/7208/23 пров. № А/857/19833/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,
з участю секретаря судових засідань                                Доморадової Р.В.,                                                                      
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування постанови та закриття провадження у справі,

суддя у І інстанції                                                            Зубачик Н.Б., 
час ухвалення судового рішення                                        не зазначено,
місце ухвалення судового рішення                                        м.Львів,
дата складення повного тексту рішення                              19 жовтня 2023 року,

                                                        ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив скасувати постанову Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0920/20900/23 від 22 серпня 2023 року, згідно з якою його було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 Митного кодексу України (далі – МК), та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року у справі №461/7208/23 позов було задоволено частково. Змінено захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 471 МК постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці Кравченка Т.В. від 22 серпня 2023 року із штрафу у розмірі 30% вартості товарів, що становить 55069,96 грн на штраф у розмірі 30% вартості товарів, що становить 22256,35 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що загальна вартість тимчасово вилученого товару згідно з висновком експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року №142000-3301-0622 становила 183 566,53 грн, однак такий висновок не був долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву, відсутній у матеріалах справи та не може бути врахований судом, як належний доказ визначення вартості вилученого товару.
Натомість згідно з фактурою (faktura) ПДВ 10/07/2023 від 14 липня 2023 року, виданою Торгово-послуговую фірмою «Логістика Роман Солтис», загальна вартість товару: труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «COTTON FASHION», у кількості 529 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «MEDOOSI», у кількості 2 520 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «SWEETDREAM», у кількості 1 152 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «COTTON HAN», у кількості 864 шт., становить 8036,64 злотих, що станом на 17 липня 2023 року за курсом Національного банку України становить 74187,83 грн. Відтак, загальна вартість вилучено згідно з протоколом про порушення митних правил №0920/20900/23 від 17 липня 2023 року товару становить 74187,83 грн. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що визначення митної вартості товару слід визначати згідно із фактурою (faktura) ПДВ 10/07/2023, яку не спростовано та яка обґрунтованого сумніву не викликає. Тому позивач за вчинення порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 МК, має понести покарання у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості незадекларованого товару, що становить 22256,35 грн (74187,83 грн х 30%).
У поданій апеляційній скарзі Львівська митниця просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Свої апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що фактура (fartura) ПДВ № 10/07/2023, надана до Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , не може бути допустимим доказом у справі, оскільки позивач не подавав таку до митного контролю 17 липня 2023 року на митному посту «Угринів» Львівської митниці. З огляду на вчинені ОСОБА_1 дії відповідачем обґрунтовано зроблено висновок про факт вчинення останнім протиправних дій, що містять ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 МК. Вартість вилученого товару підтверджено висновком СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року №142000-3301-0622.
Повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»  (далі-Закон № 2658-ІІІ). 
Представник Львівської митниці у судовому засіданні апеляційного суду підтримав подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просив скасувати рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог та у задоволенні позову ОСОБА_1  відмовити повністю. 
Представник ОСОБА_1  у ході апеляційного розгляду підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, 17 липня 2023 року близько 23 год 50 хв у зону митного контролю митного поста «Угринів» Львівської митниці у напрямку «в`їзд в Україну» смугою руху «червоний коридор» в`їхав автомобіль марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 із двома пасажирами. 
Перед початком митного контролю ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, у якій він заявив про наявність в нього товарів: «особисті речі та продукти харчування. За результатами митного огляду салону та багажного відділення транспортного засобу, окрім задекларованих предметів, було виявлено незадекларований товар, а саме: труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «COTTON FASHION», у кількості 529 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «MEDOOSI», у кількості 2 520 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «SWEETDREAM», у кількості 1 152 шт.; труси жіночі, нові з ярликами та бірками т.м. «COTTON HAN», у кількості 864 шт. 
У наданих 18 липня 2023 року письмових поясненнях пасажири автомобіля марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_1 зазначили, що виявлені товари не є їх власністю, а ОСОБА_1 від надання пояснень відмовився, протокол про порушення митних № 0920/20910/23 від 18 липня 2023 року підписав без доповнень та зауважень.
Відповідно до приписів частин 2 статті 471 МК недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів. 
Постановою Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0920/20900/23 від 22 серпня 2023 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30% вартості товарів, що складає 55069,96 грн. Загальна вартість тимчасово вилученого товару була визначена на підставі висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622, яка становила 183 566,53 грн.
ОСОБА_1 не погодився із правомірністю постанови Львівської митниці у справі про порушення митних правил №0920/20900/23 від 22 серпня 2023 року та звернувся до адміністративного суду із позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
На підставі аналізу матеріалів справи та позицій сторін, викладених у заявах по суті справи, апеляційний суд дійшов переконання, що на стадії апеляційного перегляду суть публічно-правового спору, що розглядається, зводиться до перевірки висновку суду першої інстанції про необхідність зменшення розміру штрафу з огляду на помилкове визначення відповідачем загальної вартості тимчасово вилученого у позивача при проходженні митних процедур товару. При цьому наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 471 МК України, учасниками справи не оспорюється. 
Оцінюючи висновок суду першої інстанції про неможливість врахування при вирішенні спору висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622 та необхідність при визначенні вартості вилученого у позивача митним органом товару виходити із даних фактури (fartura) ПДВ № 10/07/2023, апеляційний суд зазначає таке.
Приписами статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.
Відповідно до частин 2, 3 статті 357 МК дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.
Згідно із приписами частин 1, 2 статті 515 МК експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.
Частиною 2 статті 515 МК встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.
За приписами статті 516 МК, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.
Як встановлено судом, у день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці позивачем не було надано будь-яких доказів щодо вартості переміщуваного товару та про оплату цього товару, оскільки належні докази про це у матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23 жовтня 2019 року № 18 у редакції наказу від 12 листопада 2019 року № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.
Відтак, на переконання апеляційного суду, висновок експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622 є належним доказом для встановлення вартості вилученого у позивача митним органом товару. 
При надані оцінки доводам суду першої інстанції про відсутність вказаного висновку експерту у матеріалах справи на час вирішення спору, апеляційний суд зазначає таке.
У оскаржуваній постанові №0920/20900/23 від 22 серпня 2023 року є посилання на визначення вартості вилученого у позивача митним органом товару на підставі висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622.
Фактична наявність такого висновку позивачем під сумнів не ставилася.
Розгляд справи було проведено без участі сторін спору.
Згідно із приписами частини 4 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Частиною 4 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Таким чином, у випадку виникнення у суду сумнівів щодо правильності визначення вартості вилученого у ОСОБА_1 митним органом товару на підставі висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622 чи фактичної наявності у розпорядженні відповідача такого документу суд першої інстанції був вправі витребувати у Львівської митниці копію висновку експерта СЛЕД Держмитслужби від 03 серпня 2023 року № 142000-3301-0622, однак цього не зробив.
Разом із тим, такий висновок на час апеляційного розгляду у матеріалах справи наявний (а.с. 74-77). 
Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Підсумовуючи наведене, на переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи і до помилкового часткового задоволення позову. 
Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати та у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Керуючись статтями 241, 243, 272, 286, 308, 310, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

                                                    ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Львівської митниці задовольнити.

Скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року у справі №461/7208/23 у частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та у задоволенні його позову відмовити повністю. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
Повне судове рішення складено 18.01.24