ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                          Головуючий І інстанції: Панов М.М.
19 березня 2024 р.	Справа № 520/32359/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В с т а н о в и в:
13.11.2023 року представник позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – ФОП ОСОБА_1 ) – адвокат Палагіна Ю.В. через підсистему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (далі – ГУ ДПС у Харківській області, контролюючий орган) від 23.02.2023 року форми «Ф» № 0017956-2405-2033, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 35166,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.02.2023 року форми «Ф» № 0017957-2405-2033, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 24084,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.02.2023 року форми «Ф» № 0017958-2405-2033, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 5907,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.02.2023 року форми «Ф» № 0017959-2405-2033, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на суму 32292,00 грн.
01.12.2023 року ГУ ДПС у Харківській області через підсистему «Електронний суд» звернулось до суду із заявою, якою просило закрити провадження у справі, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення самостійно скасовано контролюючим органом, про шо повідомлено платника податків, та наразі відсутній предмет спору (а.с. 27-28).
05.12.2023 року представник позивача ФОП ОСОБА_1 – адвокат Палагіна Ю.В. через підсистему «Електронний суд» звернулась до суду із заявою про повернення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6000 грн. (а.с. 38-44)
На підтвердження понесених судових витрат представником позивача до заяви додано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1154232; квитанцію до прибуткового касового ордера № 146123 від 04.12.2023 року; акт приймання наданих послуг від 04.12.2023 року; договір про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено.
Закрито провадження у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Заяву представника позивача про стягнення судових витрат - задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1073,60 грн. відповідно до квитанції № 4023-6206-5607-2100 від 07.11.2023 року з Державного бюджету України.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 1000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області.
У задоволенні іншої частини заяви представника позивача - відмовлено.
Судове рішення вмотивовано тим, що рішення про скасування податкових повідомлень-рішень від 23.02.2023 року та нові податкові повідомлення-рішення від 28.07.2023 року: № 0199421-2405-2033, № 0199422-2405-2033, № 0199420-2405-2033, № 0199419-2405-2033 з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, за 2021 рік, листом від 01.12.2023 року № 60957/6/20-40-24-05-10 направлено позивачу. Отже, оскаржувані податкові повідомлення - рішення вважаються скасованим (відкликаним).
З огляду на те, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд прийшов до висновку про повернення позивачу судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на те, що, дана справа належить до категорії справ незначної складності, обсяг доказів є незначним, судове засідання не проводилось, суд дійшов до висновку, що клопотання про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогою, підлягає частковому задоволенню, а саме стягненню на користь позивача суми у розмірі 1000,00 грн.
08.12.2023 року представником позивача ФОП ОСОБА_1 – адвокатом Палагіна Ю.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року, укладену 06.11.2023 року (а.с. 50-53).
08.12.2023 року відповідачем через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. 
В обґрунтування клопотання відповідачем зазначено, що в пунктах 4.1 та 4.2 договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Палагіною Ю.В. та позивачем зазначено, що договір набирає чинності і діє до 16.10.2023 року та вважається припиненим з моменту закінчення строку його дії.
Також контролюючий орган звернув увагу суду на те, що позовну заяву сформовано через систему «Електронний суд» 13.11.2023 року, тобто на момент подання позовної заяви адвокат не мала права на представлення інтересів позивача, оскільки на цей час договір втратив свою чинність.
Крім того, у зв`язку із втратою чинності договору, оформлений адвокатом Палагіною Ю.В. ордер, не може вважатися належним документом, що підтверджує повноваження представника позивача як адвоката на представництво інтересів особи позивача у суді.
Відповідач вважає, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу як і позовна заява, подані особою яка не має адміністративної процесуальної дієздатності.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року в частині, якою судом задоволено заяву представника позивача про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги, та прийняти нове рішення в цій частині, яким у задоволені заяви представника позивача про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги відмовити у повному обсязі.
Аргументи, наведені представником відповідача в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч.1 ст. 308).
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушення її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 ст. 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно з ч. 1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України від 05.07.2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).
За приписами ст. 26 Закону № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
У справі, яка розглядається, на підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги представник позивача адвокат Палагіна Ю.В. надала ордер на надання позивачу правничої допомоги, у якому, зокрема, визначено, що надання такої допомоги здійснюється у Харківському окружному адміністративному суді.
Вирішуючи питання достатності документів, які підтверджують повноваження адвоката на представництво інтересів Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 року у справі № П/9901/736/18 сформувала висновок про те, що ордер, який видано відповідно до Закону № 5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.
За таких обставин, доводи відповідача щодо непідтвердження повноважень представника позивача на підписання зави про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у зв`язку із втратою чинності договору про надання професійної правничої допомоги 16.10.2023 року, ордер не може вважатись належним документом, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм права.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.12.2023 року по справі № 280/3035/21.
Крім того, колегія суддів зазначає, що 08.12.2023 року представником позивача ФОП ОСОБА_1 – адвокатом Палагіна Ю.В. через підсистему «Електронний суд» подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткової угоди до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року, укладеної 06.11.2023 року між адвокатом Палагіною Ю.В. та ФОП ОСОБА_1 (а.с. 53).
Відповідно до п. 1 додаткової угоди, з огляду на допущену в Договорі описку в частині строку дії Договору, сторони дійшли згоди, що Договір набрав чинності з моменту його підписання Сторона, а саме – 16.10.2023 року, та діє протягом трьох років до 16.10.2026 року.
Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що правильною редакцією пункту 4.1. Договору слід вважати наступну редакцію: «Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 16.10.2026 року».
Стосовно розподілу судових витрат на правничу допомогу, сплачених адвокату під час розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
              Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Стаття 134 КАС України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 – 7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 5 ст. 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Отже, у розумінні наведених положень КАС України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо вона вважає, що не було дотримано вимоги стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції представником позивача надано копії: договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року; додаткової угоди від 06.11.2023 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1154232; квитанцію до прибуткового касового ордера № 146123 від 04.12.2023 року на суму 6000 грн.; акт приймання наданих послуг від 04.12.2023 року. 
Пунктом 3.2.1. договору про надання професійної правничої допомоги від 16.10.2023 року визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує гонорар у сумі 6000 грн.
Згідно з актом приймання наданих послуг адвокатом надано такі види правових послуг: 1) письмова консультація з вивченням документів (1 год. 30 хв.) – 1500 грн.; складання на направлення адвокатського запиту ГУ ДПС у Харківській області (1 год.) – 1200 грн.; складання на направлення до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень (2 год.) – 3000 грн.; складання на направлення до Харківського окружного адміністративного суду заяви про розподіл судових витрат (30 хв.) – 300 грн. Загальна вартість усіх наданих послуг складає 6000 грн.
Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 146/23 від 04.12.2023 року, позивач сплатив адвокату 6000 грн.
ГУ ДПС у Харківській області надало до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
Проте, колегія суддів зауважує, що у цьому клопотанні відсутні обґрунтовані доводи відповідача щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Ураховуючи викладене, а також те, що позивачем ухвала суду першої інстанції не оскаржується, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката в розмірі 1000 грн.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.08.2023 року по справі № 520/10130/19.
Доводи апеляційної скарги означені висновку суду не спростовують.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуальності права (ч. 1 ст. 315 КАС України).
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року,   без змін.
          Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 28 березня 2024 року.