КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 січня 2024 року м. Київ
справа №761/34437/23
провадження № 33/824/373/2024
Київський апеляційний суд у складі судді Желепи О.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого кур`єром "ГЛОВО", проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за за ст. 130 ч.1 КУпАП України
 
ВСТАНОВИВ
 
04.09.2023 об 11:58 год. у м. Києві по вул. С.Стрільців, 72, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki GrassTracker 250, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, неприродна блідість. Від проходження  огляду на стан наркотичного сп`яніння  у лікаря нарколога відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді  штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Клименка В.В. - Клечановський Іван Сергійович 21 листопада 2023 року через суд першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження закрити.
В скарзі захисник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи це тим, що оскаржувану постанову ні ОСОБА_1 , ні його захиснику не було надіслано судом першої інстанції. 
Вирішуючи питання про поновлення строку, апеляційний суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Відповідно до матеріалів справи судом  ні ОСОБА_1 , ні його захисникові не вручалась та не направлялась копія постанови. В ЄДРСР вказана постанова опублікована 27 листопада 2023 року. Апеляційну ж скаргу адвокатом подано 20 листопада 2023 року. Тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
 
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що  ОСОБА_1 був згоден пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак не мав змоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я через брак часу. Зазначає, що ОСОБА_1 , пройшов огляд на стан сп`яніння на місці, а тому у повній мірі виконав вимоги Закону. 
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник -   Клечановський І.С. доводи апеляційної скарги підтримали.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він відмовився їхати в лікарню через брак часу та не розуміння наслідків такої відмови.
Заслухавши  пояснення  особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення захисника, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, приходжу до  висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в  ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання   ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення   ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази у справі, відповідно до яких вбачається наступне.
Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення 04.09.2023 об 11:58 год. у м. Києві по вул. С.Стрільців, 72, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Suzuki GrassTracker 250, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличчя, неприродна блідість. Від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився у лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення був складений уповноваженою на те особою, дії якої ОСОБА_1 оскаржені не були, як і не містить таких даних зміст апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому не проходив такий огляд на наркотичне сп`яніння, не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки не впливає на доведеність його вини у керуванні транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Аргумент сторони захисту, що ОСОБА_1 поспішав, а тому відмовився проходити огляд у медичному закладі, не можуть спростовувати висновки суду першої інстанції, оскільки відповідно до п. 2.5 ПДР проходження на вимогу поліцейського огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є обов`язком водія, а не правом.
Пунктом 3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх Справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція) визначено ознаки алкогольного сп`яніння.
Пунктом 4 розділу 1 Інструкції визначено ознаки наркотичного сп`яніння.
Згідно п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі - Порядок) огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.
У відповідності до п. 1 розділу 2 Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
За приписами п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З вищенаведеного вбачається, що огляд на стан наркотичного сп`яніння може проводитися виключно в найближчому закладі охорони здоров`я. При цьому направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння є обов`язковим у разі погодження водія на проходження такого огляду.
 
А тому суд апеляційної інстанції враховує, що така відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, є грубим і досить поширеним правопорушенням. Дії вчинені ОСОБА_1 характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його учасників.
ОСОБА_1   реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Доводи скаржника спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у  зв`язку  з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови, як про це просить в апеляційній скарзі апелянт.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст.279, 280 КУпАП допущено не було, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наявних в матеріалах справи доказів апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши усі докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п.2.5 ПДР України, отже дійшов правильного висновку про винуватість   ОСОБА_1    у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.  Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
  Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
                                                               ПОСТАНОВИВ
 
Поновити  ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Шевченківського районного суду Київської області від 09 вересня 2023  року.
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2023 року - залишити без змін
  Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                       О.В. Желепа