ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2023 року                                                                                      Справа № 918/868/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Олексюк Г.Є. ,  суддя Гудак А.В. 

секретар судового засідання Гладка Л.А. 
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився   
відповідача 1: не з`явився   
відповідача 2: не з`явився 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20, ухвалене суддею Горплюк А.М., повний текст рішення складено 02.11.2023 р.
за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-11"
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл"
про виселення з нежитлових приміщень

          Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-11", до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" про виселення з нежитлових приміщень.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20 позов задоволено частково.  У задоволенні позову в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-11" про виселення з нежитлових приміщень відмовлено. Позов в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" задоволено. Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл"  у примусову порядку з нежитлових приміщень, що були передані Товариству з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" за договором оренди (судоренди) № 15/08 від 15.08.2018 та  знаходиться за адресами: 
- Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 27А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992371856246);
- Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992398256246);
- Рівненська область, Млинівський район, с. Зоряне, вул. Дубенська, 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992416556238);
- Рівненська область, Дубенський район, с. Бірки, вул. Кременецька, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992464256216);
- Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992262156258);
- Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992287256258).
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 2 102,00 (дві тисячі сто дві грн 00 коп.) грн судового збору.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Рівненської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" звернулося до апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20. Скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. по справі №918/868/20 частково в частині задоволення позову і ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволені позову повністю.
Листом №918/868/20/7498/23 від 16 листопада 2023 р. апеляційний господарський суд витребував матеріали справи №918/868/20 з Господарського суду Рівненської області.
22.11.2023 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №918/868/20.
Ухвалами Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20, розгляд апеляційної  скарги  призначено на 21.12.2023 р.
08.12.2023 р. на адресу апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20 - залишити без задоволення.  Рішення Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20 - залишити без змін. 
Представники сторін  у судове засідання не прибули та не реалізували процесуальне право на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції, причин неявки суду не повідомили. При цьому колегія суддів звертає увагу сторін на те, що в даному випадку враховується правова позиція Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відтак, колегія суддів визначилась про можливість розгляду скарги в даному судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. позов задоволено частково. Суд першої інстанції вказав, що враховуючи припинення (шляхом одностороннього розірвання) 17.12.2019 Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ між Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11", як право банку, передбачене нормами чинного законодавства та договору фінансового лізингу, а також що  договір оренди є похідним від договору лізингу і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору лізингу, і у разі втрати чинності договором лізингу припиняються права орендаря (суборендаря) на орендоване майно, дійшов висновку про задоволення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл". Постановляючи рішення, суд також врахував, що до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" позовних вимог не заявлено, відтак відмовив в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11".

2.Узагальнені доводи апеляційної скарги та заперечення щодо них інших учасників справи.
В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" стверджує, що як передбачено ч.1 ст.770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм,  до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.
Вважає, що з наведених ним положень цивільного законодавства вбачається, що договір оренди в будь-якому випадку зберігає чинність при переході права власності на майно, передане в оренду, до нового власника цього майна. Новий власник майна автоматично набуває прав та обов`язків наймодавця за договором найму та повинен їх виконувати то закінчення строку дії договору або до моменту його припинення з будь-яких інших підстав. Тобто в результаті переходу права власності на орендоване нерухоме майно має місце заміна орендодавця в договорі оренди.
Таким чином, у ТОВ «Статус Ойл» на підставі Договору оренду виникло право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді, як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно з ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.
З огляду на специфіку лізингових правовідносин, власником орендованого майна (АЗС) постійно залишався AT «Приватбанк», однак лізингоодержувачі, як володільці майном, мали право на передачу майна в оренду. Тому на підставі аналогії закону, а також викладених положень законодавства та її тлумачень щодо збереження чинності договорів оренди для нового власника можна зробити висновок, що незважаючи на зміну володільця майном, переданим в оренду, з лізингоодержувача на лізингодавця, договір оренди залишається чинним для поточного орендаря. Тому за ТОВ «Статус Ойл» збережене право оренди АЗС за укладеним договором оренди. 
Таким чином, твердження позивача,  що з дати розірвання договору фінансового лізингу автоматично розривається договір оренди з третіми особами, та відповідно, нерухоме майно, має бути повернуто власнику (лізингодавцю) належними та допустимими в розумінні ст.ст.73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами позивачем не доведено. Доводи позивача, також є безпідставні, з огляду на те що, за загальним правилом, зміна особи яка здійснює повноваження власника щодо орендованого майна не може впливати на право орендаря на володіння орендованим майном.
За таких обставин, не заслуговують на увагу недоречні твердження банку щодо доведеності порушення прав банку, оскільки правові підстави користування вищезазначеними нежитловими приміщеннями з моменту укладання договору оренди не змінилися (є чинними) на момент розгляду даної справи.

Заперечуючи доводи апеляційної скарги, позивач вказує на те, що укладені договори оренди між ТОВ “САТУРН-11” та ТОВ “СТАТУС ОЙЛ” є договорами піднайму (суборендою), оскільки користувач (наймач) передав майно у користування іншій особі — правовідносини виникли між користувачами майна,  власником якого незмінно був і є АТ КБ “ПриватБанк”. 
Вирішуючи питання чинності договорів оренди (договорів піднайму за своєю суттю) укладених між ТОВ “САТУРН-11” та ТОВ “СТАТУС ОЙЛ” необхідно застосовувати загальні норми ЦК України про найм (оренду), які зокрема визначають, що строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму (в даному випадку договору фінансового лізингу — основного договору).
Тобто, TOB "САТУРН-11" одержало у володіння та користування нерухоме майно на підставі Договору лізингу. ТОВ «СТАТУС ОЙЛ» одержало у володіння та користування нерухоме майно на підставі договору суборенди №15/08 від 15.08.2018. укладеного із ТОВ "САТУРН-11. 
З аналізу положень ст.ст.761,774 ЦК України випливає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в суборенду. 
Аналогічний правовий висновок викладений у рішеннях Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема, у справах №910/17082/17 (постанова від 16.03.2018 р.), №909/500/18 (постанова від 15.05.2019 р.). Таким чином, договори суборенди, що укладені Лізингоодрежувачем в якості наймодавця з ТОВ «СТАТУС ОЙЛ», є похідними від Договору лізингу та припинили свою дію одночасно з припиненням Договору лізингу.

3. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
20.08.2016 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (в подальшому перейменоване на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" (надалі - Лізингоодержувач) укладено Договір фінансового лізингу № 4С16069ЛИ (надалі - Договір лізингу).
Згідно п.1.1. Договору лізингу, Банк є власником нерухомого майна, яке зазначено у Додатку №1 Договору (надалі - майна). Банк передає Лізингоодержувачу майно, а Лізингоодержувач приймає майно від Банку в платне володіння та користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим договором строки, на умовах фінансового лізингу (надалі - Лізинг).
Пунктом 1.3. Договору лізингу визначено, що строк лізингу зазначено у п. 9.1. цього Договору.
Так, у відповідності до п.9.1. Договору лізингу, строк дії цього Договору з дати підписання та скріплення печатками сторін Акту прийому - передачі майна (додаток № 3) по 25.07.2024 року. У частині не виконаних сторонами зобов`язань договір діє до повного їх виконання. Зазначений строк може бути змінений у випадках дострокового виконання зобов`язань Лізингоодержувача за Договором, у випадку розірвання договору. 
Відповідно до п.4.2. Договору лізину, викладеного в редакції Додаткової угоди до договору фінансового лізингу від 25 серпня 2016 року, протягом усього терміну дії цього договору: Лізингоодержувач має право передавати в оренду предмет лізингу; Лізингоодержувачу забороняється без згоди Банку передавати майно в сублізинг, у позику, або будь - яким іншим способом третій особі (за виключенням оренди), передавати в заставу або відчужувати у будь - який спосіб.  
Таким чином, позивач надав право відповідачу-1 (Лізингоодержувачу) передавати майно в користування третім особам за договором оренди. 
Додатком №1 до Договору лізингу сторонами погоджено перелік майна, яке передається в лізинг, в тому числі майно, що є предметом спору в даній справі, а саме:
- Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 27А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992371856246) вартістю 30 999 372,00 грн;
- Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992398256246) вартістю 28 386 626,00 грн;
- Рівненська область, Млинівський район, с. Зоряне, вул. Дубенська, 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992416556238) вартістю 21 282 448,00 грн;
- Рівненська область, Дубенський район, с. Бірки, вул. Кременецька, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992464256216) вартістю 26 103 474,00 грн;
- Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992262156258) вартістю 15 018 022,00 грн;
- Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992287256258) вартістю 27 845 797,00 грн.
Лізингоодержувач прийняв зазначене Майно згідно Акту прийому - передачі майна №1 від 25.08.2016, який є Додатком № 3 до Договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016. 
На дату укладання Договору фінансового лізингу, загальна вартість майна, що є предметом лізингу, становила 392 403 188,00 грн.
Договір лізингу було укладено сторонами в електронній формі, відповідно до Угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 10.03.2016, яку було укладено між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Сатурн-11", а також відповідно до положень Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016.
Згідно Графіку лізингових платежів, який є Додатком № 2 (з врахуванням внесених змін додатковою угодою від 25.08.2016) до Договору лізингу лізингоодержувач зобов`язався сплачувати щомісячні лізингові платежі у розмірі 4 616 508,09 грн.
В подальшому, нерухоме майно, що є предметом Договору лізингу, ТОВ "Сатурн - 11" передало в оренду (суборенду) третім особам, серед яких було ТОВ "Статус Ойл".
Так, 15.08.3018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" укладено Договір оренди нерухомого майна № 15/08 від 15.08.2018 (надалі - Договір оренди).
За приписами п. 1.1. Договору оренди в порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове володіння і платне користування, без права викупу, нерухоме майно автозаправні станції (АЗС), перелік якого зазначається в Акті прийому - передачі до кожної АЗС (надалі іменуються "об`єкти, що орендуються"). Перелік об`єктів, що орендуються з адресами їх розташування вказаний в Додатку № 1 до даного Договору. 
Також, 15.08.2018 між ТОВ "Сатурн - 11" (орендодавець) та ТОВ "Статус Ойл" (орендар) підписано Додаткову угоду № 1 (якою погоджено розмір орендної плати) та Додаток № 1 (в якому вказано перелік об`єктів, що орендуються) до Договору оренди нерухомого майна № 15/08 від 15.08.2018. 
Всі зазначені об`єкти нерухомості (які є предметом спору в даній справі) належним чином передані згідно Актів прийому передачі АЗС відповідно до Договору оренди АЗС №15/08 від 15.08.2018. 
У договорі фінансового лізингу АТ КБ "ПриватБанк" та ТОВ "Сатурн - 11" передбачили порядок одностороннього розірвання Договору фінансового лізингу у п. 5.1 та 8.2 Договору лізингу.
Так, у пункті 5.1. Договору лізингу, сторони погодили право АТ КБ "ПриватБанк", як лізингодавця, розірвати договір лізингу в односторонньому порядку, у разі якщо ТОВ "Сатурн - 11" неналежним чином виконує обов`язок зі сплати лізингових платежів.
Відповідно до пп. 5.1.8. Договору лізингу, Банк має право відмовитися від Договору і вимагати повернення майна, якщо лізингоодержувач не сплачує лізингові платежі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови банку від Договору, Договір є розірваним з дати зазначеної банком у повідомлені про відмову від Договору.
Порядок дострокового розірвання Договору лізингу та умов повернення майна, врегульовано положеннями Розділу 8 Договору лізингу.
За приписам пп. 8.2.3. п. 8.2 Розділу 8 Договору лізингу, цей договір підлягає розірванню в односторонньому порядку за ініціативою Банка шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за 3 (три) дні, у наступних випадках: у випадку повної або часткової несплати лізингового платежу Лізингоодержувачем, якщо прострочення сплати становить більше ніж 30 (тридцять) днів. Порушення строків сплати винагород за Договором.
У зв`язку з несплатою належним чином Лізингоодержувачем лізингових платежів понад 30 (тридцять) днів, 03.12.2019 Банком на адресу ТОВ "Сатурн - 11" направлено повідомлення про розірвання Договору фінансового лізингу № Э.Uрг 1/3-240353, у якому вказано про дострокове розірвання з 17.12.2019 Договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016 з вимогою у встановлений термін розірвання (17.12.2019) сплатити заборгованість за договором фінансового лізингу; по акту прийому-передачі повернути майно, яке зазначено у Додатку № 1 до Договору лізингу.
Повідомлення було отримано Лізингоодержувачем 06.12.2019, що підтверджується відомостями із сайту ПАТ "Укрпошта".
Тобто, АТ КБ "ПриватБанк", скористався своїм правом, яке передбачено Законом України "Про фінансовий лізинг" та Договором фінансового лізингу, та розірвав з 17.12.2019 Договір фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016.
Як зазначалось вище, згідно п. 8.3. Договору лізингу, у випадку розірвання цього Договору, майно повинне бути повернуте лізингоодержувачем у термін розірвання, по Акту прийому-передачі майна в тому стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу.
У встановлений строк ТОВ "Сатурн - 11" в добровільному порядку нерухоме майно банку не повернуло, у зв`язку з чим АТ КБ "ПриватБанк” був вимушений захищати своє право власності, шляхом вчинення виконавчого напису, що передбачено Законом України "Про фінансовий лізинг", Цивільним кодексом України та умовами Договору фінансового лізингу.
12.02.2020 постановою приватного виконавця Пиць А.А. було відкрито виконавче провадження №61254082 на підставі виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за №2 від 09.01.2020, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про повернення ТОВ "Сатурн - 11", (код ЄДРПОУ 39783574, 79031, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 200), нерухомого майна, що зазначено у виконавчому документі, власнику - АТ КБ "ПриватБанк".
В рамках виконавчого провадження №61254082 приватним виконавцем Пиць А.А., були вчинені заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме: проведено заходи повернення у ТОВ "Сатурн - 11" нерухомого майна та передачу його власнику - АТ КБ "ПриватБанк", у тому числі нерухоме майно, що знаходиться за адресою:  Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 27А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992371856246); Рівненська область, Рівненський район, с. Велика Омеляна, вул. Дубнівська, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992398256246); Рівненська область, Млинівський район, с. Зоряне, вул. Дубенська, 3 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992416556238); Рівненська область, Дубенський район, с. Бірки, вул. Кременецька, 14А (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992464256216); Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992262156258); Рівненська область, Радивилівський район, с. Бугаївка, вул. Київська, 2 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 992287256258).
Про передачу вказаного нерухомого майна 17.02.2020, 18.02.2020 та 19.02.2020 складено Акти про передачу майна (по кожному об`єкту окремо), що зазначено у виконавчому документів стягувачу, які було підписано приватним виконавцем, представниками АТ КБ "ПриватБанк" та двома понятими.
Відтак, після підписання вказаних Актів про передачу майна зазначеного у виконавчому документів стягувачу, вищезазначене нерухоме майно, перейшло у володіння власника - АТ КБ "ПриватБанк".
Виконавче провадження № 61254082, є закінченим, у зв`язку з повним виконанням, що стверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 21.02.2020.
Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, власником спірного майна є позивач.
В подальшому, позивачем направлено відповідачам Вимогу про звільнення приміщення від майна, речей та матеріальних цінностей. При цьому наголошено, що приватним виконавцем Пиць А.А. 20.02.2020 в рамках виконавчого провадження №61254082 були вчиненні заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса щодо повернення від ТОВ "Сатурн - 11" нерухомого майна його власнику АТ КБ "ПриватБанк". З моменту підписання актів майно передане у володіння власника АТ КБ "ПриватБанку". Відтак вимагає від ТОВ "Статус Ойл" негайно звільнити приміщення, що становлять предмет спору.
Проте, направлена Вимога про звільнення приміщення від майна, речей та матеріальних цінностей залишена без відповіді та задоволення. 
Позивач вважає, що діями ТОВ "Статус Ойл" створюються перешкоди АТ КБ "ПриватБанк" користуватися своїми правами власника нерухомого майна, що і стало підставою для звернення до суду. 
При прийнятті рішення суд першої інстанції також врахував, що рішенням Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 у справі №914/9/19 позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" 202 148 933,54 грн (85 974 294,91 грн простроченої заборгованості по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна; 71 714 090,35 грн простроченої заборгованості з винагороди за користування лізинговим майном, 44 460 548,28 грн пені за порушення грошового зобов`язання) та 672 255,30 грн судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі №914/9/19 рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 у справі №914/9/19 скасовано в частині задоволення позову в сумі 1 400 993,58 грн суми несплаченої винагороди за користування лізинговим майном та 212 307,15 грн розміру заборгованості по сплаті пені. В цій частині в позові відмовлено. В решті рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2019 у справі № 914/9/19 залишено без змін.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про визнання недійсним пункт 8.2. Договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11".
Так, позивачем були заявлені позовні вимоги про визнання п.8.2. Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016 недійсним, як такого, що порушує законодавство, принципи справедливості та добросовісності. Позовні вимоги заявлені з посланням на ст.ст. 203, 204, 215, ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України.
27.02.2020 Господарським судом міста Києва у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" відмовлено повністю.
11.08.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 у справі № 910/17818/19 залишено без змін Північним апеляційним господарським судом.
Отже, пункт 8.2. Договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016, укладеного між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" є чинним і застосовується у правовідносинах сторін.
Також, у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/423/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" до Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  на стороні відповідача,  Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  на стороні відповідача Приватного виконавця Пиця Андрія Андрійовича про визнання виконавчого напису нотаріуса №2 від 09.01.2020 таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.02.2021 у справі 914/423/20 вказану вище позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" залишено без розгляду. 
Відтак, виконавчий напис нотаріуса №2 від 09.01.2020 є чинним та не визнаний таким, що не підлягає виконанню. 

4.Правові норми, застосовані апеляційним судом до спірних правовідносин.
Згідно з ст. 292 Господарського Кодексу України (надалі - ГК України) лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.
Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ст. 2 згаданого вище закону).
Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.
За приписами ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
Нормами ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

5. Правова позиція апеляційного суду стосовно обставин справи і доводів апеляційної скарги.
Оцінивши в сукупності матеріали справи, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Предметом доказування в даній справі є встановлення обставин відсутності договірних відносин між власником майна та орендарем, невжиття орендарем належних дій щодо повернення нежитлових приміщень його власнику.
З аналізу положень статей 761, 774 ЦК України суд вбачає, що договір піднайму (оренди, суборенди) є похідним від договору найму (оренди, лізингу) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору найму (оренди, лізингу). У разі втрати чинності договором найму (оренди, лізингу) припиняються права суборендаря (орендаря) на орендоване майно.
Аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №910/17082/17 (постанова від 16.03.2018), №909/500/18 (постанова від 15.05.2019).
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що договір оренди (суборенди) припиняється одночасно з припиненням договору лізингу (найму), незалежно від підстав його припинення. Дія договору оренди (суборенди) поза межами договору найму (лізингу) суперечить природі договору оренди.
Невчинення стороною договору оренди (суборенди) дій щодо повернення орендованого майна та його оформлення не є підставою для висновку про чинність зазначених договорів оренди (суборенди), укладених з третьою особою.
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що припинення зобов`язань сторін за договором фінансового лізингу, призводить і до припинення зобов`язань сторін за договором оренди (суборенди).
Цивільне законодавство розрізняє право володіння як складову повноважень власника (частина перша статті 317 ЦК України), як різновид речових прав на чуже майно (пункт 1 частини першої статті 395 ЦК України) та як право, що виникає на договірних засадах, тобто договірне володіння.           
При цьому, між позивачем, як власником майна і відповідачем-2 зобов`язально-правових відносин не існує. Відтак він вправі вимагати повернути йому майно шляхом виселення відповідача-2. 
Фактично позивач застосовує речово-правовий спосіб захисту права власності, а саме: негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Колегія суддів звертає увагу на те, що з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування нежитловим приміщенням за договором оренди (суборенди), особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення такої особи. Отже, у даному випадку позов про виселення є негаторним, а власник вправі застосувати речово-правовий спосіб захисту права власності.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірність користування нежитловими приміщеннями після припинення договору фінансового лізингу на підставі договору оренди(суборенди).
З огляду на викладене, припинення (шляхом одностороннього розірвання) 17.12.2019 Договору фінансового лізингу №4С16069ЛИ між Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11", право банку, передбачене у договорі фінансового лізингу, одностороннього розірвання договору фінансового лізингу, враховуючи норми чинного законодавства та, те, що оскільки договір оренди є похідним від договору лізингу і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору лізингу, а в разі втрати чинності договором лізингу припиняються права орендаря (суборендаря) на орендоване майно, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл".
При цьому, судом першої інстанції вірно враховано, що до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11" позовних вимог не заявлено, відтак, судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн - 11".
Дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Основним доводом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" є твердження, що у разі зміни власника майна договори  оренди зберігають свою чинність для нового власника та діє до завершення строку дії договору. 
Однак, колегія суддів критично оцінює вказаний довід, оскільки відповідно до частини 2 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» та умов договору лізингоодержувач має право набути у власність об`єкт фінансового лізингу, за умови належного виконання лізингоодержувачем своїх зобов`язань, за договором фінансового лізингу, у тому числі із сплати лізингових та інших платежів, а також (у разі виникнення) неустойки (штрафу, пені), якщо інше не передбачено таким договором.
Оскільки дія договору лізингу припинилась за ініціативою лизингодавця  з 17.12.2019 у зв`язку з несплатою лизингоодержувачем встановлених договором платежів,  АТ КБ “ПриватБанк” був і залишився власником майна, яке було об`єктом договору фінансового лізингу.
При цьому, відповідно до ч.1 ст.759. ч.1 ст.761. ст.774 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Передання наймачем речі у користування іншій особі можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.
Відтак, укладені договори оренди між ТОВ “САТУРН-11” та ТОВ “СТАТУС ОЙЛ” є договорами піднайму (суборендою), оскільки користувач (наймач) передав майно у користування іншій особі — правовідносини виникли між користувачами майна власником якого незмінно є АТ КБ “ПриватБанк”.
Тобто, TOB "САТУРН-11" одержало у володіння та користування нерухоме майно на підставі Договору лізингу. Водночас, ТОВ «СТАТУС ОЙЛ» одержало у володіння та користування нерухоме майно на підставі договору суборенди №15/08 від 15.08.2018. укладеного із ТОВ «САТУРН-11».
З аналізу положень ст.ст.761, 774 ЦК України випливає, що договір суборенди (піднайму) є похідним від договору оренди (найму) і може зберігати свою чинність виключно протягом строку дії договору оренди (найму). У разі втрати чинності договором оренди припиняються права наймача на орендоване майно, зокрема право передання його в суборенду.
Таким чином, договори суборенди, що укладені Лізингоодрежувачем в якості наймодавця з ТОВ «СТАТУС ОЙЛ», є похідними від Договору лізингу та припинили свою дію одночасно з припиненням Договору лізингу .
Задовольняючи позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк», Господарський суд Рівненської області вірно застосував до спірних правовідносин ст.761 та 774 ЦК України. Як наслідок, суд першої інстанції дійшов правильних висновків, що договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору найму (лізингу), незалежно від підстав його припинення.
Дія договору суборенди поза межами договору найму (лізингу) суперечить природі договору суборенди. Виселяючи ТОВ «СТАТУС ОЙЛ» із приміщень Банку, суд першої інстанції вірно зазначив, що з моменту, коли перестали існувати правові підстави для користування нежитловим приміщенням за договором суборенди, особа, якій воно було надане, володіє ним незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном шляхом виселення такої особи.
Отже, у даному випадку позов про виселення є негаторним позовом, а заявлена вимога розуміється судом як вимога власника  усунути перешкоди у володінні майном шляхом виселення, і позивач як   власник вправі застосувати такий  речово-правовий спосіб захисту права власності. 
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами.
Таким чином, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл", викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

6.Висновки за результатами апеляційного розгляду.
  Відтак, у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість рішення суду першої інстанції.
Виходячи з положень статті 11 ГПК України, апеляційний суд виходить з того, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відтак, застосовуючи наведену практику європейського суду, апеляційний суд вважає що, враховуючи зміст статті 269 ГПК України, надавши оцінку основним доводам апеляційної скарги, а також не встановивши у рішенні суду першої інстанції неправильного застосування норм матеріального права в сукупності з відсутніми порушеннями норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, прийшла до висновку про відсутність таких доводів, які б були оцінені як переконливі і достатні для скасування рішення суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів за наслідком апеляційного перегляду приходить до висновку, що доводами апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовано, підстав скасування чи зміни рішення, передбачених ст.277-279 Господарського процесуального кодексу України не встановлено, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду - без змін.
Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст.129 ГПК.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                            
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.10.2023 р. у справі №918/868/20 - залишити без задоволення, рішення Господарського суду Рівненської області - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції в порядку ст.284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку встановленому  статтями 287-289 ГПК України.
Справу №918/868/20 повернути  Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "28" грудня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Філіпова Т.Л. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.