ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/12166/21  Номер провадження 33/814/52/24	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Г.А.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2024 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 454 гривень. 
За постановою судді, 15.06.2021 року о 23 год. 36 хв. в м. Харків по вул. Манченківська, буд. 2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сповільнена рухливість та порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, водій погодився, та від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 28, відмовився у присутності двох свідків.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, ухвалити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Викликати в якості свідків осіб, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказує про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не за місцем зупинки транспортного засобу.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейськими не на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та складення відповідного акту не проводився.
Зазначає про те, що від проведення огляду він не відмовлявся проте здати біологічний матеріал не зміг, оскільки має захворювання, наполягав на здачі сечі за допомогою катетера або провести забір крові. Вказує про те, що в порушення Інструкції №1452/735 в нього не були відібрані для дослідження зразки біологічного середовища, відмінного від сечі, перелічені в п.12,13 Інструкції.
Наголошує на тому, що жодного висновку за результатами огляду на стан сп`яніння до матеріалів справи не долучено.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та клопотання про закриття провадження, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.
З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення в повному обсязі підтверджена:
- відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №178269 від 16.06.2021, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сповільнена рухливість та порушення координації рухів. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, водій погодився, та від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, буд. 28, відмовився у присутності двох свідків;
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння у їх присутності;
- рапортом працівника поліції Є.Гутельова про обставини зупинення транспортного засобу DAEWOO LANOS н.з. НОМЕР_1 по вулиці Манченківська, буд.2 у м. Харкові під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил дорожнього руху, а саме при здійсненні повороту праворуч не увімкнув покажчик повороту. В ході спілкування у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння у медичному закладі, від якого останній відмовився.
На відеозаписі події з нагрудної камери інспектора поліції зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.
Таким чином, відеозапис у повній мірі узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи.
За таких обставин, твердження про відсутність у ОСОБА_1 відмови від проходження запропонованого огляду є надуманими та спростовується вищенаведеними доказами по справі.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та неможливості здачі біологічного матеріалу не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці;
- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;
- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;
- почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: сповільнена рухливість, порушення координації рухів.
Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився.
Далі, на спростування доводів апелянта, згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.
Огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не проводиться.
Твердження апелянта про обов`язковість проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, який повинен передувати проведенню у медичному закладі, є помилковими, та такими, що не узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Порушень норм КУпАП під час складання протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі, є надуманими, та спростовуються дослідженими та правильно оціненими доказами. Такі показання свідчать про намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Апеляційна інстанція також враховує те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_2 внаслідок складання ним іспиту на знання вимог ПДР України (а.с.2), а тому повинен знати в тому числі й наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на законну вимогу працівників поліції.
Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.
Апеляційний суд вважає, що лікар медичного закладу самостійно вирішує порядок проведення огляду на стан сп`яніння та питання про відібрання біологічних зразків і використання спеціальних технічних приладів, визначає обсяг та характер методів дослідження, які є необхідними та достатніми для отримання об`єктивного результату та складання відповідного висновку.
Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду.
Зі змісту пунктів 12, 13 Інструкції вбачається, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, а дослідження біологічного середовища з використанням крові проводиться у тому випадку, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, вказаних вище.
Таким чином, відібрання крові для дослідження біологічного середовища не є обов`язковим під час проведення медичного огляду і проводиться за рішенням лікаря, який здійснює такий медичний огляд в межах повноважень, встановлених вищевказаною інструкцією.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
При цьому висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що фактично медичний огляд ОСОБА_1 по прибуттю до медичного закладу лікарем не проводився, оскільки ОСОБА_1 відмовився від здачі запропонованого лікарем виду біологічного матеріалу, а саме сечі. При цьому посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на фізіологічну неможливість здачі сечі у зв`язку з наявним захворюванням апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки йому надано можливість пройти такий огляд.
По скільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі в такому випадку складання та долучення будь-яких висновків Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 не передбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом не здійснено допит свідків є безпідставними, оскільки жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків чи інших осіб по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. Окрім того, ОСОБА_1 визнаний винуватим саме в тому, що останній відмовився від проходження запропонованого огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння. В свою чергу за змістом пояснень свідків останні підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Та обставина, що наявні в адміністративних матеріалах пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є ідентичними, та складені безпосередньо працівниками патрульної поліції суд розцінює критично, оскільки такі обставини жодним чином не впливають на правильність змісту таких пояснень. Вказані пояснення були належним чином доведені до відома свідків працівником поліції, в графі «написано вірно, мною прочитано» наявний підпис вказаних свідків.
Інші доводи апелянта не впливають на правильність висновку суду про доведеність факту порушення водієм ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не ґрунтуються на законі також і доводи клопотання ОСОБА_1 щодо закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент апеляційного розгляду.
Так, ст.38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. 
Суддею місцевого суду було дотримано вказаного строку і постанову було прийнято до закінчення вказаного строку.
Апеляційне оскарження судового рішення та не набрання ним законної сили, не слугує підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене адміністративне правопорушення.
Неправильного застосування або порушень норм права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 03 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко