ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 711/5422/21		
Провадження № 22-ц/821/150/24		
категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Фетісової Т. Л.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23 вересня 2021 року у цивільній справі за заявою Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про видачу судового наказу про стягнення з  ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг, у складі: головуючого судді Кондрацької Н. М., повний текст ухвали складено 19 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

30 серпня 2021 року ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних.
Судовим наказом від 23 вересня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» борг за оплату житлово-комунальних послуг, що утворився станом на 01 червня 2021 року в сумі 15495,67 грн, три відсотка річних в сумі 2306,87 грн, інфляційні збитки в сумі 5506,96 грн, що разом становить 23309,50 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» судовий збір в сумі 227 грн.
Не погоджуючись із судовим наказом, ОСОБА_1 17.10.2023 звернулася до суду із заявою про скасування даного судового наказу, в якій просить поновити їй термін оскарження скасування судового наказу, скасувати судовий наказ Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2021 про стягнення заборгованості, понесені всі судові витрати за розгляд справи віднести за рахунок Товариства. 
Заяву про поновлення строку мотивує тим, що про винесений судовий наказ дізналася у кінці січня 2022 року та отримала його копію у Відокремленому підрозділі «Черкаська ТЕЦ». 
Зазначає, що постановою державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Петренко С. В. від 04.04.2023 накладено арешт на всі її банківські картки, в тому числі і на банківську картку, на яку вона отримує заробітну плату. 
При цьому вказує, що вона не згідна з цим судовим наказом, заборгованості з 2019 року вона не має та субсидією не користується.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23.09.2021 повернуто заявнику. 
Ухвала мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення терміну оскарження судового наказу та скасування судового наказу після закінчення строку, передбаченого законодавством, не зазначивши будь-яких обставин, які вказують на поважність причин його пропуску, дана заява підлягає поверненню заявнику. При цьому суд керувався, зокрема ч. 2 ст. 171 ЦПК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 та направити матеріали справи для продовження розгляду до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Апеляційнаскарга мотивована тим, що нею було помилково зазначено дату, коли вона дізналась про виданий судовий наказ № 711/5422/21.
Заявляє, що вона дізналась про вказаний судовий наказ 22.08.2023 про що відповідно нею було направлено до Черкаського апеляційного суду заяву про апеляційне оскарження.
Вважає, що нею не пропущено строк на оскарження судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2021 у справі №711/5422/21.
08 січня 2024 року від ПрАТ «Черкаське хімволокно» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому Товариство просить залишити ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.10.2023 без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Вважає, що викладені в скарзі вимоги і заперечення є безпідставними, а доводи необґрунтованими.
Зазначає, що постановляючи ухвалу про повернення заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо його повернення у зв`язку із поданням заяви з порушенням строку, адже слід зазначити, що при поданні заяви про скасування судового наказу, поданої до суду 17.10.2023 ОСОБА_1 дізналась про виданий судовий наказ ще у січні 2022 року, про що вона сама вказує у своїй заяві, а до суду з відповідною заявою про його скасування звернулася більше ніж через рік.
Просить врахувати, що ОСОБА_1 не наведено жодної об`єктивної непереборної обставини, яка б заважала їй вчасно звернутися до суду із заявою про скасування судового наказу.
Частиною 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 369, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.
Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).
Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.
Наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Отже, наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.
Процесуальні питання видачі судового наказу та його скасування врегульовано ст. ст. 160-173 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що регулюють наказне провадження у цивільних справах.
Частиною 3 чт. 167 ЦПК України встановлено, що судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.
Заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви (ч. 2 ст. 171 ЦПК України).
Аналіз вказаних норм права дає підстави для висновку, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України повертається особі, яка її подала, якщо суд не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, або з підстав, передбачених ч. 6 ст. 170 ЦПК України повертається судом без розгляду у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу. У інших випадках заява про скасування судового наказу підлягає розгляду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Статтею 127 ЦПК України, яка регламентує поновлення та продовження процесуальних строків, встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. 
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. 
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. 
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. 
Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. 
Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, при розгляді заявленого в даному випадку боржником клопотання про скасування судового наказу, суд першої інстанції, за наявності клопотання про поновлення строку, повинен вирішити таке питання та відобразити результат такого розгляду в резолютивній частині судового рішення. 
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що звертаючись в суд із заявою про скасування судового наказу, ОСОБА_1 також просила суд поновити термін оскарження судового наказу та наводила свої причини поважності пропуску строку. 
З резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду вбачається, що судом не вирішено питання щодо задоволення/відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення термінів оскарження судового наказу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.09.2021.
Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції було порушено порядок вчинення процесуальних дій, а також не перевірено всі обставини справи для вирішення питання про наявність/відсутність підстав для поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу.
Таким чином, наразі не вирішено належним чином питання про поновлення строку на подання заяви ОСОБА_1 про оскарження судового наказу, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості переглядати ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви без розгляду до вирішення питання про поновлення строку.
За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про повернення без розгляду заяви скаржника (боржника), що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та передання справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 01 лютого 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Т. Л. Фетісова