01 лютого 2024 року 
м. Київ

справа №810/3517/17
адміністративне провадження №К/9901/19750/21

ОКРЕМА     ДУМКА
судді Верховного Суду Стародуба О.П. 
у справі №810/3517/17 за позовом Приватного підприємства "Еко-Старт" до Державної інспекції архітектури та містобудування України, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання протиправними та скасування приписів і постанов,
щодо постанови Верховного Суду від 01.02.2024, якою касаційну скаргу  Приватного підприємства "Еко-Старт" задоволено. 
Постанову Київського окружного адміністративного суду від 10.11.2017 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 у справі №810/3517/17 скасовано. Позов Приватного підприємства "Еко-Старт" задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано приписи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01.08.2017 № С-1008/3, № С-1008/4,  № С-1008/5, № С-1008/6, № С-1008/7, № С-1008/8, № С-1008/9,  № С-1008/10, № С-1008/11. 
Визнано протиправними та скасовано постанови Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності від 15.08.2017 № 3-1508/1-10/10-13/1508/08/01, № 3-1508/1-10/10-14/1508/08/01, № 3-1508/1-10/10-15/1508/0801, № 3-1508/1-10/10-16/1508/08/01, № 3-1508/1-10/10-17/1508/08/01, № 3-1508/1-10/10-18/1508/0801 та № 3-1508/1-10/10-19/1508/08-01.
Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог, Верховний Суд виходив з того, що відповідач у судовому засіданні суду касаційної інстанції визнав, що мала місце помилка в об`єкті перевірки і, відповідно, наведені в акті твердження не відповідають дійсності. Суд визнав ці обставини такими, що мають визначальне значення для вирішення справи.
Враховуючи, що висновки спірної перевірки ґрунтуються на помилкових обставинах, що визнав відповідач, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності є незаконними та підлягають скасуванню.
Відповідно до статті 34 КАС України усі питання, що виникають під час колегіального розгляду адміністративної справи, вирішуються більшістю голосів суддів.
При прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення. Головуючий у судовому засіданні голосує останнім.
Суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку. Про наявність окремої думки повідомляються особи, які беруть участь у справі, без оголошення її змісту в судовому засіданні. Окрема думка приєднується до справи і є відкритою для ознайомлення.
На підставі статті 34 КАС України вважаю за необхідне висловити щодо рішення Верховного Суду у цій справі окрему думку.
У цій справі касаційний перегляд здійснюється втретє.
Раніше постановами Верховного Суду від 19.06.2018 та від 19.02.2021 були скасовані рішення суду апеляційної інстанції, якими позовні вимоги були задоволені, а справа двічі направлялась на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Підставою для скасування рішень суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд слугувало неповне з?ясування фактичних обставин справи.
За наслідками третього апеляційного розгляду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 рішення суду першої інстанції змінено в мотивувальній частині. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено, залишено без змін.
Постановляючи оскаржуване рішення суд апеляційної інстанції виконував вказівки суду касаційної інстанції щодо необхідності дослідження фактичних обставин справи.
За наслідками розгляду справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач, за відсутності заперечень від уповноваженої особи під час проведення перевірки та враховуючи інформацію зазначену ПП «ЕКО-СТАРТ» в листі №10/10-0806/32 від 08.06.2017 про те, що з 10.08.2016 останній є користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3221280800:08:009:0001 та з 22.07.2016 ПП «ЕКО-СТАРТ» є власником об`єкту нерухомого майна, що розташований на даній земельній ділянці правомірно здійснив перевірку в межах існуючої огорожі у вигляді плит огородження П6В у кількості 44 штуки та паркану з сітки, які відмежовували земельну ділянку від земельної ділянки з кадастровим номером 3221280800:08:009:0006 (Північне кладовище), яка належить Ритуальній Службі СКП «Спецкомбінат ПКПО».
Також апеляційний суд критично оцінив тези позивача, що відповідач помилково провів перевірку на іншому шламонакопичувачі, якій знаходиться поряд, оскільки встановив, що як вбачається, зі Схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером 3221280800:08:009:0001 в Броварському районі Київської області Викопіювання з матеріалів космічної зйомки станом на 2008, 2009, 2010, 2017 Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика», які були надані представником позивача в судовому засіданні 25.10.2018, що на земельній ділянці з кадастровим номером 3221280800:08:009:0001 станом на 2017 рік також візуально прослідковується розділення шламонакопичувача на 2 частини.
Натомість, суд касаційної інстанції взяв до уваги надану представником відповідача інформацію про здійснений під час касаційного перегляду огляд з виїздом на місце для визначення, що саме було фактичним об`єктом перевірки.
На підставі такої інформації Верховний Суд дійшов висновку, що мала місце помилка в об`єкті перевірки і, відповідно, наведені в акті перевірки твердження не відповідають дійсності.
Межі перегляду судом касаційної інстанції визначено статтею 341 КАС України.
За правилами цієї статті суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
За правилами частини першої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
За змістом наведених норм, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним.
При цьому, надання додаткових доказів, зібраних під час касаційного перегляду, а також визнання відповідачем помилки під час перевірки не може свідчити про неправильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, а відтак не може слугувати підставою для скасування судових рішень.
Відповідно до статті 348 КАС україни позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення касаційного розгляду.
У разі відмови від позову або примирення сторін суд касаційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.
Водночас, надаючи інформацію про здійснений під час касаційного перегляду огляд з виїздом на місце для визначення, що саме було фактичним об`єктом перевірки, представник відповідача позов не визнав і примирення між сторонами не відбулось.
За таких обставин, на мою думку відсутні передбачені статтею 351 КАС України  підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Суддя: