ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3146/23  Номер провадження 33/814/390/24	Головуючий у 1-й інстанції Москаленко В. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвокатів Яресько Н.В. та Портянко Є.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Яресько Наталії Володимирівни яка діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:         
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 20.11.2023 о 20 год.00 хв. в м. Полтава, вул. Миру,12, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВMW 3200 д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та через ожеледицю на дорозі транспортний засіб занесло (виїхало) на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом HONDA ENS1 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 після чого транспортний засіб ВMW3200, д.н.з . НОМЕР_1 відкинуло у відбійник. Внаслідок зіткнення ТЗ та відбійник отримали механічні пошкодження. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_1 та водій ОСОБА_2 внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п.12.1.,11.4 Правил дорожнього руху . 
Не погодившись з постановою суду першої інстанції, захисник Яресько Н.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, провадження у справі за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, пов`язаного з порушенням Правил дорожнього руху України, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Зокрема вказує, що висновки суду першої інстанції, щодо того що ОСОБА_1 , винний в порушенні правил дорожнього руху, відповідно за ст. 124 КУпАП не відповідає дійсним обставинам, а тому є необґрунтованим, а отже твердження про порушення ним Правил дорожнього руху України є безпідставним.
Вказує на те, що судом першої інстанції, розгляд справи проведено з порушення встановленого порядку, їй як захиснику не надано можливість ознайомитися з матеріалами справи, безпідставно відмовив у заявлених клопотаннях щодо збору доказів сторони захисту.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 20.11.2023 о 20.11.2023 о 20 год.00 хв. в м. Полтава, вул. Миру,12, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВMW 3200 д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та через ожеледицю на дорозі транспортний засіб занесло (виїхало) на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом HONDA ENS1 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1.,11.4 Правил дорожнього руху .
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що фактично це адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №628113 від 20 листопада 2023 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП, відеозаписів, які були долученні до матеріалів справи.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Згідно із п.11.4 ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги. Позивач зазначає, що відповідачем було порушено його права, підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.
Згідно із п.12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Доводи апелянта, а саме, що ОСОБА_1 , винний в порушенні правил дорожнього руху, відповідно за ст. 124 КУпАП не відповідає дійсним обставинам, а тому є необґрунтованим, а отже твердження про порушення ним Правил дорожнього руху України є безпідставним, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.
Із відеозапису долученого до матеріалів справи, вбачається (хронологічний відрізок часу 20:05:55) підтверджують викладені в протоколі обставини, а саме: факт того, що водій ОСОБА_1 не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, в результаті чого транспортний засіб занесло на зустрічну смугу для руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_3 . 
Також матеріали справи, містять інші докази щодо вини ОСОБА_1 , а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №628113 від 20 листопада 2023 року, письмових пояснень потерпілого  ОСОБА_2 від 20 листопада 2023 року, у яких останній зазначив, що 14 серпня 2021 року він їхав зі сторони центра з невеликою швидкістю, близько 40 км/ч і йому назустріч вилетів автомобіль марки БМВ, ОСОБА_3 максимально притулився до крайньої правої сторони, але автомобіль БМВ на великій швидкості вдарив його автомобіль в лоб, схемою місця ДТП від 20 листопада 2023 року. Також матеріали справи не містять будь-яких даних про дії водія автомобіля «Москвич»., з доданих відеоматеріалів вбачається, що водієм транспортного засобу «Москвич», не зафіксовано факт гальмування.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для допиту свідків події та проведення експертизи, на думку суду апеляційної інстанції, є обґрунтованими, оскільки обставини справи та зібрані по справі докази, надавали можливість суду об`єктивно та в повній мірі визначитися з наявністю у діях водія ОСОБА_4 порушень ПДР України. 

Наявність ожеледиці на дорожньому покриттю не є доказом невинуватості останнього, оскільки ПДР зобов`язують водіїв враховувати дані обставини та відповідно обирати безпечну швидкість під час руху. Саме неналежне виконання вказаних обов`язків стало наслідком того що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, створив аварійну ситуацію, та став причиною ДТП. Необхідності з`ясування наявності порушень ПДР у діях водія ОСОБА_2 у суду першої інстанції не було, оскільки предметом розгляду був протокол складений щодо ОСОБА_1 .

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Беручи викладене вище, суд апеляційної інстанції,  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що незважаючи на закінчення строків накладення адміністративного стягнення (нереабілітуюча підстава), суд зобов`язаний перевірити і встановити питання визначені ст. 280 КпАП України, і зважаючи від результатів прийняти рішення передбачене законом. 
Інші доводи і заперечення наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду та не впливають на правильність прийнятого рішення.
Таким чином,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника Яресько Н.В. яка діє в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Яресько Наталії Володимирівни яка діє в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року–залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                                             Г.Л. Карпушин