УХВАЛА
18 січня 2024 року
м. Київ
справа № 159/2228/23
провадження № 51-101 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                                      ОСОБА_1 
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року,
встановив: 
У касаційній скарзі засуджена порушує питання про скасування зазначених судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4 та 5 ч. 2, ч. 3 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, перелік матеріалів, які додаються.
Проте наведених положень процесуального закону засудженою не дотримано.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджена не погоджуючись з вироком місцевого суду, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також зазначає про неповноту судового розгляду, що згідно зі статтями 433, 438 КПК не є предметом перевірки судом касаційної інстанції.
Крім того, порушуючи у прохальній частині касаційної скарги питання про скасування ухвали апеляційного суду, засуджена в обґрунтуванні взагалі не зазначає підстав для її скасування та не вказує, які порушення норм кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції під час її постановлення.
Також, засудженою не дотримано вимог до суду касаційної інстанції, які повинні узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, а саме: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копії вироку, що підтверджується відповідним актом від 15 січня 2024 року № 28.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 , на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12 липня 2023 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року залишити без руху, надавши їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання нею ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                         ОСОБА_3