ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/1663/17  Номер провадження 22-ц/814/1512/24	Головуючий у 1-й інстанції Колотієвський  О.О.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Кузнєцової О.Ю., Триголова В.М., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Пінчук Юлії Віталіївни на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року у справі за заявою Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересована особа: Кременчуцька районна державна адміністрація про визнання спадщини належної ОСОБА_2 відумерлою, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася Кам`янопотоківька сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, заінтересована особа: Кременчуцька районна Державна адміністрація з заявою про визнання спадщини належної ОСОБА_3 - відумерлою.
В обґрунтування заяви вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на дату своєї смерті був зареєстрований та проживав один у с. Кам`яні Потоки Кременчуцького району Полтавської області.
Зазначали, що після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка (пай), що належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252381.
Відомості про спадкоємців померлого відсутні. Спадщину після померлого у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв.
Враховуючи викладене, просили суд ухвалити рішення, яким визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку (пай), що належав померлому ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252381 та передати земельну ділянку (пай), що належала померлому ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252381, як відумерлу спадщину, у власність територіальної громади Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року заяву Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересована особа: Кременчуцька районна Державна адміністрація про визнання спадщини належної ОСОБА_2  відумерлою задоволено.
Визнано відумерлою спадщиною земельну ділянку (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 .
Передано земельну частку (пай) відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2  у власність територіальної громади Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.
З рішенням районного суду не погодилася представник ОСОБА_1 – адвокат Пінчук Ю.В. як особа, яка не брала участі у справі, та вважає, що вказаним рішенням суду порушено її права, як власника спірної земельної частки ( паю).
В апеляційній скарзі, просить скасувати вищевказане рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що згідно рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.02.2022 року за ОСОБА_1 визнано право, в тому числі на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 за набувальною давністю. Рішення набрало законної сили. З вказаного слідує, що визнання спадщини відумерлою спірної земельної ділянки порушує його право власності.

Від представника Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній спростовуючи доводи апеляційної скарги та підтримуючи рішення суду першої інстанції прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу та адвокатів, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України   судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених ст. 255 та 257 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується актовим записом про смерть № 52 від 21 травня 1998 року.
Також встановлено, що померлий ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім нього за даною адресою була зареєстрована та проживала його дружина  ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 922 від 05 квітня 2018 року, та актовим записом про смерть № 133 від 14 грудня 1998 року.
Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно - земельна ділянка (пай), що належав померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0252381. Спадкоємці померлого відсутні. Спадщину після померлого у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв.
Згідно з інформаційної довідки № 49930200 від 1811.2017 року зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після померлого ОСОБА_2 спадщину ніхто не прийняв.
Відповідно до інформації наданої Третьою та Другою кременчуцькою нотаріальною конторою спадкову справу після померлого ОСОБА_2 не заведено.
Задовольняючи заяву та визнаючи спадщину відумерлою, районний суд, враховуючи викладені фактичні обставини, виходив із того, що спадкоємці за законом та заповітом протягом одного року після смерті спадкодавця до державної нотаріальної контори не зверталися, тому на підставі ст.1277 ЦК спадщина є відумерлою та підлягає передачі територіальній громаді за місцем відкриття спадщини.
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з наступних підстав.
За змістом ст. 1277 ЦК України  у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду із заявою, Кам`янопотоківська сільська рада посилалася на те, що з часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 відсутні законні спадкоємці за заповітом та за законом щодо спадкового майна, у вигляді земельної ділянки ( паю).
Однак як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . За життя остання не зверталася до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті своїх батьків.
Разом з тим, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за життя, передали ОСОБА_1 (онуку) належні їм сертифікати на земельні ділянки, (пай) в тому числі на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 . 
Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15.02.2022 року за ОСОБА_1 визнано право, в тому числі на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 за набувальною давністю. Рішення набрало законної сили.

З вказаного слідує, що визнання відумерлою спірної земельної ділянки перешкоджає останньому вільно розпоряджатися належним йому майном, а отже стосується його прав та законних інтересів.
Таким чином, вбачається, що апелянт ОСОБА_1 набув право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 , тобто існує спір про право.
Крім того, на момент відкриття спадщини, діяв Цивільний кодекс в редакції 1963 року, нормами якого було передбачено інший порядок прийняття спадщини та був відсутній такий інститут спадкового права, як визнання спадщини відумерлою, що також зважаючи на обставини справи вказує на існування спору про право.
За таких обставин доводи заявника наведенні у відзиві на апеляційну скаргу є необґрунтованими та спростовуються обставинами справи.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Відповідно до ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Спір про право це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
Таким чином, при розгляді справи в порядку окремого провадження встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Враховуючи те, що рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року у справі за заявою Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересована особа: Кременчуцька районна державна адміністрація про визнання спадщини належної ОСОБА_2 відумерлою безпосередньо стосується прав та законних інтересів ОСОБА_1 на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0252381, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 670, що належали померлому ОСОБА_2 , наявні підстави для скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду.
За таких обставин рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам про його законність і встановлені обставини дають підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду.
Керуючись статтями  294,  368,  377,382-384, ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пінчук Юлії Віталіївни – задовольнити частково.
Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2018 року - скасувати. 
Заяву Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, заінтересована особа: Кременчуцька районна державна адміністрація про визнання спадщини належної ОСОБА_2 відумерлою - залишити без розгляду.
Роз`яснити Кам`янопотоківській сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2024 року.

Головуючий суддя : _____________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.Ю. Кузнєцова ____ ______________ В.М. Триголов