КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА  
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
21 лютого 2024 року
м. Київ
апеляційне провадження № 33/824/1318/2024
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є.П.
за участю ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Привалея Дмитра Федоровича
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Привалея Дмитра Федоровича
на постанову Дніпровського районного суду м. Києва 
в складі судді Старовойтової С.М.
від 25 січня 2024 року 
у справі 755/18508/23 Дніпровського районного суду м. Києва
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП 
громадянина - ОСОБА_1 , громадянство України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення  у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів  доходів громадян, що становить 850 грн. та стягнуто  з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп.
На дану постанову адвокат Привалей Д.Ф., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій  просив  скасувати постанову про адміністративне правопорушення, закрити адміністративне провадження відносно  ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Апелянт вважає, що справа була розглянута поверхнево, без врахування  фактичних обставин  по справі, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням та не відповідає обставинам справи.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її адвокат Привалей Д.Ф. доводи апеляційної скарги підтримали.
Дослідивши матеріали адміністративного провадження, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника Привалея Д.Ф., суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Суд першої інстанції визнав доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення, рапорті інспектора, поясненнях ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 .
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ №587442 від 25 листопада 2023 року ОСОБА_1 близько о 17 год.00 хв. за адресою АДРЕСА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: донька ОСОБА_3 намагалась спробувати засунути сторонній предмет до статевих органів іншій дитині.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані  за ч. 1 ст.184 КУпАП.
До протоколу долучений рапорт Управління патрульної поліції в м. Києві від 26 листопада 2023 року, на підставі звернення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та копія свідоцтва про народження  дитини - ОСОБА_3 . 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно не з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з рапорту інспектора підрозділу ювенальної превенції СЮП Коваль Д.О. від 26 листопада 2023 року, в ході відпрацювання було здійснено виїзд на адресу: АДРЕСА_2 , та відібрано пояснення у дітей та батьків, та, в подальшому, складено адміністративні протоколи за ст. 184 КУпАП № 587443 та № 587442, надано довідки про стан здоров`я дітей.
Разом з тим, у матеріалах справи відсутні пояснення заявниці ОСОБА_2 та її доньки ОСОБА_5 , а в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, в яких саме діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання батьківських обов`язків. На наведене звертав увагу районний суд у постанові від 13 грудня 2023 року, якою направляв справу до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві для дооформлення. При цьому, судом було вказано, що зазначена інформація має важливе значення для вирішення питання про кваліфікацію дій правопорушника, та відповідно, про міру його відповідальності. Проте, вказані недоліки усунуті не були.
За правилом ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
З огляду на те, що ч.1 ст. 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Визнаючи ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції вказував, що факт вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 587442 від 25 листопада 2023 року, поясненнями, рапортом, копією паспорта, копією свідоцтва про народження.
Відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.
Водночас, в порушення вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, в яких саме діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання батьківських обов`язків щодо дитини, не зазначена форма вини та наслідки, що настали саме у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, їхній причинний зв`язок, тобто суть правопорушення викладено не повно, оскільки особою, якою складено протокол, зазначено лише загальні фрази щодо ухилення від виконання батьківських обов`язків, з яких неможливо встановити, в чому конкретно полягає ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 та  в чому саме її вина.
Судом не взято до уваги те, що невиконання батьками обов`язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер.
Матеріли справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 неналежно займається вихованням своєї доньки.
Отже суд першої інстанції не в повній мірі перевірив дотримання вимог ст. 256 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містить ознак об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини та яким чином було здійснено відповідне ухилення.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_3 проживає в сім`ї разом з обома батьками, бабусею та дідусем, у той же час, будучи малолітньою перебуває на вулиці без супроводу дорослих, перебувала за місцем проживання чужих людей, в той час, як мама ОСОБА_1 навіть не знайома з людьми, у яких донька перебувала 25 листопада 2023 року, її донька ОСОБА_3 , повернувшись додому, не повідомила про будь які надзвичайні події, що трапилися з нею, після того, як вона дізналась від мами ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не водила доньку до лікаря, не відвідувала разом з нею психолога, не вжила будь яких заходів з метою з`ясувати обставини, що могли відбутися з її донькою. За наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновку ухилення ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків відносно доньки ОСОБА_3 , що становить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Отже суд першої інстанції самостійно змінив фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, звинувативши ОСОБА_1 у невідвідуванні лікаря із донькою, невідвідуванні психолога, невжитті будь яких заходів з метою з`ясування обставин, що могли відбутися з донькою. При цьому апеляційний суд зважає на те, що протокол був складений о 21.30 год. 25 листопада 2023 року, суботу, через чотири години після події, яка зафіксована в протоколі, що об`єктивно виключає можливість виконання усіх визначених судом першої інстанції дій у вказаний проміжок часу.
Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачить на її користь. 
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції («Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013 р., заява F 36673/04;  «Карелін проти Росії», заява F 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) 
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не мав достатньо допустимих доказів для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, визнав її винуватість доведеною помилково, недостатньо врахувавши закріплений в Конституції України принцип презумпції невинуватості особи.
З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, вважаю, що сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, а тому апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката Привалея Дмитра Федоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити .
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня  2024 року про визнання  ОСОБА_1 винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.  
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                                     Є.П. Євграфова