ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/9897/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Кадникова Г.В.) в адміністративній справі №160/9897/23 за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
09.05.2023 ОСОБА_1 , через представника,  звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (щодо неналежного розгляду звернення позивача; зобов`язання відповідача провести переогляд рішення військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене у вигляді довідки №874 від 13.04.2023 року стосовно стану здоров`я позивача.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач з 18.11.2022 до 20.12.2022 був командирований на першу лінію оборони в Бахмутсьському напрямку, де приймав участь у бойових діях. 3 13.02.2023 року знаходився у Авдіївському напрямку та 04.03.2023 року ОСОБА_2 вивезли з зони бойових дій з формою 100 (довідка, яка надається в разі вивезення солдата швидкою допомогою). 21.03.2023 року після огляду у кардіолога, позивачеві встановлено діагноз Ішемічна хвороба серця, аритмічний кардіосклероз. 26.03.2023 року позивачеві видали направлення №644 до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з діагнозом: Хронічна Радикулопатія L4-L5, L5-S1, в стадії загострення. Стійкий больовий синдром, корінцевий синдром. В період з 27.03.2023 року по 07.04.2023 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Відповідно до зазначеного епікризу йому встановлено діагноз: Хронічна вертеброгенна люмбоішіалгія білатеральна, стійкий больовий, м`язово-тонічний синдром на фоні гриж дисків L4-L5, L5-S1 (5,5 мм), МКХ-10-М54,4. За результатами медичного огляду військової лікувальної комісії позивачу видано довідку №874 від 13 квітня 2023 року згідно якої він придатний до військової служби. Як стверджує позивач, рапорт  про проходження повторної ВЛК, відмовляються приймати. З цих підстав позивач звернувся до Центральної ВЛК зі скаргою на рішення військової лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 та до суду з позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 .
Зобов`язано Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України розглянути скаргу ОСОБА_1 та провести переогляд рішення військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 оформлене у вигляді довідки №874 від 13.04.2023 року стосовно стану здоров`я позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти  нове, яким відмовити у задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та не враховано доказів про те, що відповідачем скарга ОСОБА_1 розглянута та надано відповідь. 
Позивачем не подано відзив на апеляційну скаргу.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний Павлоградським РТЦК та СП Дніпропетровської області з серпня 2022 року, військова спеціальність – стрілець-санітар та проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_2 .
03.03.2023 року солдату ОСОБА_1 було надано невідкладну медичну допомогу. (а.с. 34)
21.03.2023 року після огляду у кардіолога, позивачеві встановлено діагноз Ішемічна хвороба серця, аритмічний кардіосклероз. (а.с. 33)
26.03.2023 року позивачеві видали направлення №644 до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з діагнозом: Хронічна Радикулопатія L4-L5, L5-S1, в стадії загострення. Стійкий больовий синдром, корінцевий синдром.  (а.с. 32)
В період з 27.03.2023 року по 07.04.2023 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . Відповідно до епікризу йому встановлено діагноз: Хронічна вертеброгенна люмбоішіалгія білатеральна, стійкий больовий, м`язово-тонічний синдром на фоні гриж дисків L4-L5, L5-S1 (5,5 мм), МКХ-10-М54,4. Рекомендовано: “Д” нагляд лікаря частини за місцем служби; обмеження фізичного навантаження, носіння бронежилету, польових виходів, нарядів на 15 діб; Достатній питний режим до 1,5-2 л/добу; рекомендації невропатолога: ЛФК; напівжорсткий корсет, прегабалін 150мг по 1 кан. 1 раз на добу, 10 днів.
Відповідно до Довідки військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 року №874 військово-лікарської комісії, проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_1 від 13.04.2023 року солдата за мобілізацією ОСОБА_1 1982 р.н., діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): “Вертеброгенна люмбалгія обабіч з помірно вираженим больовим синдромом, стадія нестійкої ремісії з незначним стато- координаторними порушеннями. Остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта. Протрузії міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1, з незначним порушенням функції хребта. Гіпертонічна хвороба першої стадії (IMM-99 г/M. KB.).Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 64-в, 39-в, 23-в графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - придатний до військової служби”.
Не погоджуючись з постановою ВЛК, позивач звернувся до ЦВЛК ЗСУ зі скаргою та просив переглянути рішення ВЛК від 13.04.2023 року стосовно стану здоров`я ОСОБА_1 , у зв`язку із невідповідністю рішення фактичному стану здоров`я.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача, що виразилися у неналежному розгляді скарги, звернувся до суду із зазначеним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов частково, дійшов висновку, що позивач не був обізнаний про належний розгляд ЦВЛК його скарги на рішення ВЛК від 13.04.2023 року станом на момент розгляду даної справи. До поданих доказів про направлення відповіді ЦВЛК від 26.05.2023 №598/4541 за результатом розгляду звернення ОСОБА_1 01.06.2023 через  фельд`єгерську службу Збройних Сил України суд поставився критично.
Колегія суддів не погоджується  висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Правове регулювання даних правовідносин передбачене Законом України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232).
Згідно із частиною першою статті 1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Як встановлено частиною третьою статті 1 Закону №2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до Положення №402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п.1.1 розділу І наведеного Положення, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.
Пунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.
Згідно п. 2.3 розділу І Положення № 402, на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Враховуючи зазначені норми законодавства, ЦВЛК наділена повноваженнями розгляду заяв, пропозицій, скарг з питань військово-лікарської експертизи.
Як свідчать встановлені обставини справи,  військово-лікарською комісією, при в/ч НОМЕР_1 було проведено медичний огляд солдата за мобілізацією ОСОБА_1 1982 р.н., та встановлено діагноз про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): “Вертеброгенна люмбалгія обабіч з помірно вираженим больовим синдромом, стадія нестійкої ремісії з незначним стато- координаторними порушеннями. Остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта. Протрузії міжхребцевих дисків L4-L5, L5-S1, з незначним порушенням функції хребта. Гіпертонічна хвороба першої стадії (IMM-99 г/M. KB.).Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі статей 64-в, 39-в, 23-в графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ - придатний до військової служби”. За результатом огляду видано Довідку ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 року №874.
В даному випадку позивач користуючись своїм правом, оскаржив Довідку військово-лікарської комісії до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оскільки незгоден з висновками про придатність до військової служби з підстав наявності постійної болі у попереку та відсутності змоги носити бронежилет.
Разом із тим, позивач у позові не стверджує про отримання або неотримання відповіді від ЦВЛК за результатами розгляду скарги. 
Доводи позову зводяться до незгоди із висновками Довідки №874 від 13.04.2023.
Відповідно Положення № 402, на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
Суд звертає увагу, що Положенням №404 чітко не визначено строки розгляду скарг військовослужбовців на постанови ВЛК. Інструкція з діловодства у Збройних Силах України №124 від 07.04.2017, встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.
Відповідно до пункту 3.11.6. документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Частиною 1 ст. 5 КАС України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач подав скаргу до ЦВЛК 26.04.2023, яка направлена службою Нової Пошти зі штрихкодовим індентифікатором (5900096012592) 26.04.2023. (а.с. 47, 48, 52)
Зазначена вище скарга отримана Центральною ВЛК 27.04.2023, що підтверджується  інформацією Нової Пошти за вказаним номером трекінгу.
26 травня 2023 року (у строк, встановлений пунктом 3.11.6 Інструкції з діловодства у ЗСУ) за вих. № 598/4541 розглянута скарга ОСОБА_3 та за результатами розгляду повідомлено, що підстав для скасування постанови ВЛК військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 не має, а також немає підстав для проведення повторного медичного огляду ВЛК  з метою ступеня придатності до військової служби. (а.с. 73)
Отже, враховуючи, приписи Інструкції стосовно 30 - денного строку виконання документів, а також те, що  скаргу позивача від 26.04.2023 на довідку ВЛК, відповідач отримав 27.04.2023, суд доходить висновку, що звернення позивачем до суду з позовом 09.05.2023 було передчасним.
Колегія суддів зазначає, що позивачем не вказано у позові жодного доводу щодо неналежного розгляду відповідачем його скарги як і не вказано які протиправні дії були вчинені відповідачем, або яка протиправна бездіяльність ним була допущена.
Під час розгляду справи з`ясовано, що відповідачем прийнято рішення, так ЦВЛК  за результатами розгляду скарги  відмовила у скасуванні постанови ВЛК та повторному огляду медичного огляду ВЛК.
З  наведених вище законодавчих приписів, саме рішення ЦВЛК у такому випадку є кінцевим і підлягає оскарженню та у межах позову в цій справі не оскаржується.
Таким чином підстав для розгляду скарги позивача не існує.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що переконливих доказів про направлення позивачу рішення ЦВЛК за результатами розгляду скарги суду не подано. Проте зазначене не свідчить про протиправність дій відповідача щодо неналежного розгляду скарги.
Колегія суддів звертає увагу, що на час прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, в матеріалах вже було наявне та долучене до відзиву рішення ЦВЛК, прийняте за результатами розгляду скарги позивача.
Наявність такого рішення спростовує висновки суду першої інстанції про протиправність дій відповідача.
Враховуючи наведене, судом першої інстанції невірно встановлено обставини справи, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 287, 308,  311,315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України задовольнити.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 липня 2023 року в адміністративній справі №160/9897/23 – скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник