Ухвала
 
07 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 447/2827/22
провадження № 61-16243ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) про відшкодування моральної шкоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 400 міліардів грн за рахунок Державного бюджету України за дії вчиненні державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяком О. І., правонаступником якого відповідно до статті 104 ЦК України став Миколаївський ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції                          (м. Львів), внесення змін у мотивувальній та резолютивній частини від 10 червня 2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у справі № 2-34/10.
 
Миколаївський районний суд Львівської області ухвалою від 09 червня                     2023 року відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання.
 
Миколаївський районний суд Львівської області рішенням від 08 серпня                   2023 року в задоволенні позову відмовив. 
 
Не погодившись з рішенням та ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
 
Львівський апеляційний суд ухвалою від 19 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня 2023 року повернув скаржнику. 
23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, просить скасувати ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 09 червня                  2023 року про відкриття провадження у справі та ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Також заявник просить про постановлення окремих ухвал щодо суддів Львівського апеляційного суду Ніткевича А. В.,                         Бойко С. М., Копняк С. М. і судді Миколаївського районного суду Львівської області Бачуна О. І. 
 
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 07 листопада 2023 року передала касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду для вирішення питання про її прийняття.
 
15 листопада 2023 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду та 15 листопада 2023 року була передана судді-доповідачеві Зайцеву А. Ю.
 
В касаційні скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 19 вересня            2023 року з посиланням на те, що копію оскаржуваного судового рішення ним отримано 10 жовтня 2023 року, проте жодних доказів на підтвердження наведеного не надав.
 
Ухвалою Верховного Суду від 24 листопада 2023 року касаційну скаргу                ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області                 від 09 червня 2023 року про відкриття провадження у справі повернуто заявнику. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду                  від 19 вересня 2023 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати докази отримання ним ухвали Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року                             саме 10 жовтня 2023 року, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 19 грудня 2023 року подав засобами поштового зв`язку заяву про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року, яка мотивована тим, що копію ухвали апеляційного суду від 19 вересня 2023 року він отримав 10 жовтня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 7900829513974.
 
Разом із цим, при додатковій перевірці касаційної скарги встановлено, що в прохальній її частині ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року та справу направити для продовження розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій уточнити прохальну частину касаційної скарги, викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України; надати її копії відповідно до кількості учасників справи, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0600243053380, яке долучене до матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 отримав вказану ухвалу                20 січня 2024 року.
 
26 січня 2024 року на виконання вимог ухвали суду ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на вимогу ухвали Верховного Суду                        від 26 грудня 2023 року та копії скарги.  
 
Касаційна скарга підлягає поверненню, оскільки її недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 26 грудня 2023 року, ОСОБА_1 не виконано, а саме - в прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 повторно просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року та справу направити для продовження розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
 
Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього  Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи, що у відведений судом строк та станом на 07 лютого 2024 року вимоги ухвали заявником не виконано, недоліки касаційної скарги не усунуто, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому наявні підстави для її повернення заявнику.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року повернути заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев