ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2024 р.                                        Справа №914/1897/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді                                                                      Орищин Г.В.,
суддів                                                                                          Галушко Н.А.,
                                                                                                    Желіка М.Б.
секретар судового засідання Хом`як Х.А.
розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» від 08.12.2023 
на рішення Господарського суду Львівської області від 15.11.2023 (повний текст рішення складено 27.11.2023, суддя Гоменюк З.П.) 
у справі № 914/1897/23
за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до відповідача Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
про відшкодування вартості безпідставно набутого природного газу у розмірі 2235315,37 грн,

за участю представників:
від позивача – Будник К.А. (в режимі відеоконференції); 
від відповідача – Мелько Л.М;
від третьої особи – не з`явились

19.06.2023 Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» 2235315,37 грн. відшкодування вартості безпідставно набутого природного газу
В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на порушення КП «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради  (далі – КП «Стебниктеплокомуненерго») п. 11 Положення №867, у зв`язку з чим, у позивача не було правових підстав постачати КП «Стебниктеплоенерго» природний газ у квітні 2021 року, а в останнього виник обов`язок самостійно припинити використання природного газу у зазначеному періоді.
Позивач стверджує, що з 01.04.2021 року перестав бути постачальником для КП «Стебниктеплоенерго» на підставі договорів постачання природного газу (далі – договори ПСО), виключивши споживача з Реєстру.
Згідно із відомостями інформаційної платформи КП «Стебниктеплоенерго» спожив природний газ у квітні 2021 обсягом 67573,67м3. Оскільки позивач не подавав обсяги природного газу для відбору КП «Стебниктеплоенерго», проте у зазначений період останній відібрав означений обсяг природного газу, внаслідок чого у позивача виник негативний небаланс у розмірі різниці між поданими позивачем в газотранспортну систему та відібраними споживачем обсягами природного газу, що підтверджується алокацією оператора газотранспортної системи. 
Розраховуючи вартість безпідставно набутого природного газу позивач виходив з того, що середній рівень цін на природний газ відповідно до публікацій інформаційних видань з 01.11.2022 по 29.11.2022 та за результатами торгів (природним газом) становив 27,5664 грн за тис. куб. м. без ПДВ, відтак, вартість безпідставно відібраного КП «Дрогобичтеплоенерго» природного газу становить 2235315,37 грн (27,5664 ціна газу без ПДВ х 67573,67 обсяг газу = 1862762,8166 грн без ПДВ + 20% ПДВ = 2235315,37 грн).
Таким чином, позивач просив суд зобов`язати відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 67573,63 м3, а з врахуванням заяви про зміну предмета позову – стягнути з відповідача 2235315,37 грн вартості безпідставно набутого природного газу.
Господарський суд Львівської області в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з відповідача 2235315,37 грн вартості безпідставно набутого природного газу відмовив. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з наявних в матеріалах справи доказів, на підставі яких встановив наступне: 
-           невідповідність тверджень позивача про те, що у період квітня 2021 року сторонами не було узгоджено правових підстав на поставку природного газу КП «Стебниктеплоенерго», оскільки, згодом позивачем було укладено з відповідачем договір переведення боргу та договір про реструктуризацію заборгованості КП «Стебниктеплоенерго», що свідчить про те, що на момент укладення таких договорів, з урахуванням підписаних актів звіряння заборгованості з обох сторін, у НАК «Нафтогаз України» не існувало претензій щодо періоду та суми заборгованості, яка виникла за договорами ПСО та додатковими угодами до них;
-          між відповідачем і позивачем у спірний період (квітень 2021 року) діяли договори ПСО від 06.10.2020 року, з врахуванням укладених додаткових угод до цих договорів, а саме додаткових угод від 28.04.2021 року із зобов`язанням споживача сплатити за використаний з 01.04.2021 року по 30.04.2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6647,02 грн за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7976,42 грн, відтак твердження позивача про те, що у квітні 2021 природний газ був відібраний КП «Стебниктеплоенерго» саме з ресурсу НАК «Нафтогаз України» без згоди останнього та не на підставі договорів ПСО, відхилено судом;
-          факт розрахунків відповідачем з оплати за надані послуги за вказаними договорами ПСО, за договором реструктуризації заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» позивачем не оспорюється і підтверджується відповідними актами звіряння взаєморозрахунків, підписаними сторонами. Таким чином, на підставі договору про реструктуризацію заборгованості від 03.10.2022 за №34/7/1730-РЗ позивач та відповідач дійшли згоди про наявність заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» за спожитий природний газ перед НАК «Нафтогаз України» в сумі 7442059,46 грн та погодили графік погашення такої заборгованості терміном до 30.09.2029 року (включно);
-          з огляду на наведене, суд дійшов висновку, що посилання позивача на безпідставне набуття відповідачем у квітні 2021 року природного газу в обсязі 67573,67 м3 є необґрунтованим, а його відшкодування у розмірі 2235315,37 грн є неправомірним та безпідставним з огляду на погоджений договір реструктуризації заборгованості за №34/7/1730-РЗ від 03.10.2022 року, що включає наявну заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» у квітні 2021 року, яка виникла з 01.04.2021 по 30.04.2021 року за ціною, визначеною у додаткових угодах від 28.04.2021 року.
Позивач не погодився з ухваленим рішенням місцевого господарського суду та оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що таке ухвалено судом першої інстанції за неповного та неправильного з`ясування обставин справи, що підтверджується наступним:
-          договори ПСО було укладено на підставі Положення №867, пункт 11 якого передбачав право придбавати природний газ у НАК «Нафтогаз України» за умови належних розрахунків з НАК «Нафтогаз України». КП «Стебниктеплоенерго» умови пункту 11 Положення №867 щодо належного рівня розрахунків з НАК «Нафтогаз України» не виконало, що підтверджується долученими до позову копіями документів: інформацією про стан розрахунків КП «Стебниктеплоенерго» станом на 23.03.2021; відомостями про сальдо та операції щодо КП «Стебниктеплоенерго». В свою чергу, позивач зазначає, що відповідач до матеріалів справи не долучив жодних доказів, які б свідчили про належний рівень розрахунків КП «Стебниктеплоенерго» з НАК «Нафтогаз України», відтак не підтвердив дотримання підприємством умов пункту 11 Положення №867, та відповідно не підтвердив наявність у НАК «Нафтогаз України» підстав постачати природний газ згідно умов договорів ПСО у квітні 2021 року;
-          матеріалами справи підтверджено, що КП «Стебниктеплоенерго» було порушено умови пункту 11 Положення №867, а тому у квітні 2021 природний газ на підставі договорів ПСО не постачався, а отже є набутим без достатньої правової підстави. В той же час, суд першої інстанції не надав жодної оцінки обставинам невиконання КП «Стебниктеплоенерго» умов пункту 11 Положення №867, які є ключовими для з`ясування наявності або відсутності правової підстави набуття природного газу, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи. Поряд з цим, апелянт звертає увагу, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що укладені 28.04.2021 додаткові угоди до договорів ПСО, щодо встановлення ціни на природний газ у квітні 2021, підтверджують факт постачання природного газу. Відповідно до умов п. 4.2 договору ПСО сторони встановили, що ціна природного газу визначається щомісяця шляхом підписання додаткової угоди. На виконання умов п. 4.2 договорів ПСО, між сторонами було укладено чисельні додаткові угоди щодо визначення ціни. Як свідчить зміст додаткової угоди № 9 від 28.04.2021, така додаткова угода укладена саме на виконання умов п. 4.2 договору щодо щомісячного визначення ціни, та жодним чином не свідчить про факт приймання-передачі природного газу. При цьому, жодних актів приймання-передачі природного газу за квітень 2021 на підставі договорів ПСО сторони не укладали, а матеріали справи відповідних доказів не містять;
-          в додаткових угодах, в тому числі від 28.04.2021, сторони прямо погодили, що решта умов договорів ПСО залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами, тобто укладення додаткових угод жодним чином не скасовує умов щодо необхідності дотримання вимог пункту 11 Положення №867. Таким чином, укладення додаткових угод щодо ціни на природний газ не лише не підтверджує факт здійснення постачання природного газу у квітні 2021 згідно договорів ПСО, а навпаки, свідчить, що сторони додатково погодилися з тим, що умови договорів ПСО щодо необхідності дотримання належних розрахунків залишаються незмінними. Сама по собі наявність договорів ПСО або додаткових угод до них не може свідчити про наявність правової підстави поставки газу, а для визнання зобов`язань договірними необхідним є їх виникнення саме на підставі та на виконання умов договору;
-          укладаючи договори ПСО КП «Стебниктеплоенерго» погодилося, що постачання природного газу є можливим виключно за умови належних розрахунків з НАК «Нафтогаз України», а також зобов`язалося самостійно припиняти споживання газу у разі недотримання відповідних умов щодо розрахунків. Дотримання умов пункту 11 Положення № 867 передбачало здійснення належного рівня розрахунків з НАК «Нафтогаз України», тобто передбачало здійснення зі сторони КП «Стебниктеплоенерго» дій щодо перерахування коштів на користь НАК «Нафтогаз України». Позивач зазначає, що листом від 26.03.2021 повідомив КП «Стебниктеплоенерго» про необхідність самостійного припинення (обмеження) газопостачання, що свідчить про обізнаність відповідача з таким його обов`язком, натомість, продовживши відбір природного газу, КП «Стебниктеплоенерго» усвідомлювало, що такий відбір газу здійснюється ним вже не на підставі договорів ПСО, а тому КП «Стебниктеплоенерго» несе ризики того, що відібраний газ або його вартість можуть бути витребувані, як безпідставно набуті.
За наведених обставин, позивач вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а його позовні вимоги – задоволенню.
Скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 263 ГПК України, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи апелянта та вважає, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з огляду на таке:
-           з метою покращення фінансового становища підприємств теплоенергетики та підприємств водопостачання і водовідведення України, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом впровадження механізмів врегулювання їх кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії було прийнято Закон України «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» (далі Закон №1730). Згідно ст. 5 Закону №1730 реструктуризації підлягає кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за розподіл природного газу, використаного станом на 01.06.2021 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (без врахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ);
-          на виконання вказаного закону КП «Дрогобичтеплоенерго» звернулось із заявою в Мінрегіон для внесення змін у Реєстр підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу (далі реєстр), щодо включення КП «Дрогобичтеплоенерго» з кредитором АТ НАК «Нафтогаз України» із заборгованістю в тому числі КП «Стебниктеплоенерго», яка рахується станом на 01.06.2021 і непогашена станом на 01.11.2021. Вказана заява розглянута та задоволена, що підтверджується наказом Мінрегіону від 21.12.2022 №347, за яким по КП «Дрогобичтеплоенерго» було внесено зміни в реєстр;
-          у відповідності до ч. 8 ст. 5 Закону №1730, КП «Дрогобичтеплоенерго» ДМР уклало договір реструктуризації боргу за спожитий природний газ з НАК «Нафторгаз України» також з врахуванням переведеного боргу за спожитий природний газ з КП «Стебниктеплоенерго» ДМР на підставі договору переведення боргу від 27.09.2021 за №2021/2086/23 та акта звіряння розрахунків станом на 31.05.2022 на нового боржника – КП «Дрогобичтелоенерго» ДМР;
-          предметом договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ від 03.10.2022 за №34/7/1730-РЗ є реструктуризація кредиторської заборгованості за спожитий природний газ по договору про постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2086-ТЕ-21 та з урахуванням договору переведення боргу від 27.09.2021 за №2021/2086/23. Таким чином, КП «Дрогобичтеплоенерго» врегулювало питання заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» перед АТ НАК «Нафтогаз України». Отже, використаний КП «Стебниктеплоенерго» природний газ у квітні 2021 не може прирівнюватися до безпідставно набутого майна, так як використання газу відбулося на підставі додаткових угод до договорів про постачання природного газу від 28.04.2021, а питання боргу в цілому, у зв`язку з реорганізацією КП «Стебниктеплоенерго» шляхом приєднання КП «Дрогобичтеплоенерго», врегульоване на підставі вищевказаних договорів, які виконуються КП «Дрогобичтеплоенерго».
Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» подало свої пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначило наступне:
-          на ринку природного газу використовуються ЕІС-коди, що присвоєні відповідно до регламенту EIC-схеми для кодування та ідентифікації в енергетиці. Кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один EIC-код, крім операторів газорозподільних систем, яким присвоюються окремі EIC-коди для обліку природного газу на власні потреби, а також покриття об`ємів (обсягів) втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі. Схема ідентифікації вимагає, щоб присвоєні ЕІС-коди були унікальними та незмінними протягом довгого періоду часу, що обумовлює відсутність в інформаційній платформі назв споживачів, а ідентифікація здійснюється виключно по ЕІС-коду;
-          згідно з пунктом 3 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем на інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками реєстр закріплених за ними споживачів. У разі якщо споживач, який додатково включений до реєстру постачальника із спеціальними обов`язками, буде виключений з реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ХІV Кодексу ГТС при розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги природного газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи. Отже, можливість стверджувати, що небаланс ЗПТ створився та був врегульований по якомусь окремому споживачу, а також відокремити подачі на точках входу для такого споживача у оператора ГТС, відсутня;
-          крім цього, третя особа повідомила, що замовником послуг транспортування - АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС – код 56X9300000003502) врегульовано обсяги добових небалансів за квітень 2021 року. Обсяги природного газу, використані споживачем з ЕІС-кодом 56XQ0000MBBRN001 за період з 01.04.2021 по 30.04.2021 внесено в алокацію постачальника АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (ЕІС – код 56X9300000003502) та становлять 67573,67 м3.
Процесуальний хід розгляду апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду. За клопотанням представника позивача, розгляд справи відбувся в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
В дане судове засідання прибули представник позивача та відповідача, які підтримали свої доводи, міркування та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, в додаткових поясненнях до неї та у відзиві на апеляційну скаргу. Третя особа участі уповноваженого представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила, хоча своєчасно та належним чином була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги. Враховуючи ту обставину, що третя особа висловила свої міркування щодо апеляційної скарги та подала суду письмові пояснення на апеляційну скаргу, приймаючи до уваги, що ухвалами суду участь уповноважених представників в судові засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе завершити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:
На Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку визначені у Положенні про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 за №867 (далі Положення № 867).
Відповідно до п. 11 Положення №867 постачання природного газу здійснюється за спеціальними цінами, визначеними у такому Положенні та на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії та умови щодо належного рівня розрахунків з НАК «Нафтогаз України» та погашення існуючої заборгованості, у разі виконання яких виробник теплової енергії отримував право з 01.11.2018 по 01.05.2021 придбавати природний газ у НАК «Нафтогаз України».
На підставі Положення №867 між НАК «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради 06.10.2020 було укладено договори постачання природного газу №20/21-2086-ТЕ-21, №20/21-2087-БО-21, №20/21-2088-КП-21 (далі договори ПСО), за умовами яких постачальник зобов`язався передати споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та його оплатити на умовах цих договорів (п. 1.1 договорів ПСО).
Відповідно до пункту 2.1. договорів ПСО, з урахуванням додаткових угод, сторони погодили, що природний газ передається у квітні 2021 обсягом 153 тис. куб. м, а саме: 120 тис. куб. м на підставі договору №20/21-2086-ТЕ-21; 30 тис. куб. м на підставі договору №20/21-2087-БО-21; 3 тис. куб. м на підставі договору №20/21-2088-КП-21.
Згідно пункту 3.2. договорів ПСО, постачання газу здійснюється постачальником виключно за умови одночасного виконання всіх умов:
- виконання споживачем вимог пункту 11 Положення №867;
- включення споживача постачальником до реєстру споживачів постачальника розміщеного на Інформаційній платформі Оператора ГТС. Включення споживача постачальником до реєстру споживачів постачальника здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог пункту 11 Положення;
- відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.
За умовами п. 3.3 договорів ПСО, якщо споживач порушив умови пункту 11 Положення, постачальник протягом періоду порушення вимог пункту 11 Положення не здійснює постачання газу за цим договором та не передає споживачу замовлений згідно пункту 2.1. цього договору обсяг (об`єм) природного газу.
Відповідно до пункту 3.4. договорів ПСО, за настання обставин, визначених пунктом 3.3. цього договору, постачальник направляє споживачу повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газопостачання з дати, зазначеної в повідомленні. Копія цього, повідомлення надається споживачу на електронну адресу, зазначену в розділі 12 цього договору, а також оператору ГРМ, зазначеному в п.2.6 цього договору. Газопостачання припиняється постачальником з дати, зазначеної в повідомленні.
Після усунення споживачем фактів, зазначених у повідомленні, постачальник відновляє постачання природного газу за цим договором, про що інформує споживача, в тому числі на електронну адресу (зазначену в розділі 12 цього договору).
Відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення споживачем умов пункту 11, згідно пункту 3.5. договорів ПСО, покладаються виключно на споживача.
Відповідно до умов п.3.6. договорів ПСО фізичне припинення постачання природного газу за цим договором здійснює Оператор ГРМ/ГТС, зазначений в пункті 2.6. цього договору, відповідно до Правил постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.15 за №2496.
Пункти 3.9-3.10 договорів ПСО передбачають, що ціна за 1000 м3 природного газу визначається сторонами щомісячно шляхом підписання додаткової угоди на підставі прейскуранту.
У разі непідписання/несвоєчасного підписання сторонами відповідної додаткової угоди, сторони при оформленні актів приймання-передачі природного газу і визначенні ціни ( пункти) користуються прейскурантом.
Відповідно до змісту пункту 6.2. договорів ПСО, споживач зобов`язався самостійно контролювати використання газу, припиняти використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором, а також у інших випадках передбачених договором та законодавством.
В пунктах 10.3 договорів ПСО сторони погодили порядок внесення змін до договорів, відповідно до яких, усі зміни і доповнення до них оформлюються письмово у формі додаткової угоди про внесення змін до цього договору та підписуються уповноваженим представниками сторін, крім випадків, зазначених у пунктах 10.4 та 10.5 цих договорів.
Відповідно до пункту 11.1 договорів ПСО, такі набирають чинність з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Як вбачається з матеріалів справи, між постачальником та споживачем 26.10.2020, 23.11.2020, 22.12.2020, 29.01.2021 та 26.02.2021 було підписано додаткові угоди за №№1, 2, 3, 4 та 5 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №№20/21-2086-ТЕ-21, 20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, в яких сторони змінювали редакцію п. 4.2 Розділу 4 «Ціна природного газу» та викладали такі пункти в редакціях додаткових угод із зазначенням дати початку дії погоджених змін. 
26.03.2021 постачальником та споживачем було підписано додаткові угоди №6 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 №№20/21-2086-ТЕ-21, 20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, за умовами яких сторони погодили:
-          пункти 2.5 Розділу 2 «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» цих договорів ПСО викладаються у наступній редакції: « 2.5. У будь якому випадку підтвердженим обсягом використання природною газу у відповідному розрахунковому періоді за цим договором є фактично використаний споживачем обсяг природного газу за цим договором, підтверджений актом приймання-передачі природного газу, оформлений сторонами відповідно до розділу 3 «Порядок та умови передачі природного газу» цього договору.» (п. 1 додаткових угод № 6);
-          пунктом 2 сторони доповнили пункт 3.10 Розділу 3. «Порядок та умови передачі природного газу» договорів ПСО абзацом у наступній редакції: «Невідповідність фактично використаних споживачем у відповідному розрахунковому періоді обсягів природного газу замовленим обсягам, визначеним в пункт 2.1. цього договору, не є підставою для не оформлення сторонами актів приймання-передачі.»;
-          відповідно до п. 3 додаткових угод №6 від 26.03.2023 з 01 березня 2021 року пункт 4.2 Розділу 4 «Ціна природного газу» цього договору викладається у наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м природного газу з 01 березня 2021 за цим договором складає 6279,77 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7535,724 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 м3 на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язується сплатити за використаний з 01 березня 2021 року природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6403,93 грн за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7684,72 грн.»;
-          згідно з п. 5 додаткових угод №6 від 26.03.2023 решта умов договорів ПСО залишається незмінною і обов`язковою для виконання сторонами.
Відповідно до пункту 6 додаткових угод №6 від 26.03.2023, такі набувають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою та поширює дію пунктів 1 і 2 цих додаткових угод на відносини, що фактично склалися між сторонами з дати укладання цих договорів, дію пункту 3 - з 01.03.2021 року, а дію пункту 4 – з 01.02.2021 року.
Згодом, 01.04.2021 між постачальником та споживачем було підписано додаткову угоду №7 до договору постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2086-ТЕ-21, якою сторони доповнили пункт 5.1. Розділу 5 «Порядок та умови проведення розрахунків» цього договору підпунктом 5.1.1 у наступній редакції : « 5.1.1 Оплата за природний газ, переданий за період з січня по квітень 2021 року, здійснюється споживачем двома частинами та виключно грошовими коштами наступним чином: до 25 числа (включно) місяця , наступного за місяцем постачання газу, споживач зобов`язаний сплатити вартість природного газу (В0), розраховану за формулою; до 30 вересня 2021 року (включно) споживач зобов`язаний сплатити вартість природного газу, яка дорівнює ВВ».
Одночасно, додатковою угодою №7 від 01.04.2021 сторони доповнили п.6.2 Розділу 6 «права та обов`язки сторін підпунктом 9» в наступній редакції: « 9) У разі зміни/перегляду тарифу на послуги з теплопостачання для населення (ціни в вартості теплової енергії) у період до 30 квітня 2021 року (включно) та врахованої в тарифі/вартості ціни природного газу (без урахування ПДВ та тарифу на транспортування), споживач зобов`язаний надати постачальнику нову довідку і підписати додаткову угоду з визначенням нового значення Цт».
09.04.2021 між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та споживачем було підписано додаткову угоду №8 до договору постачання природного газу від 06.10.2020 №20/21-2086-ТЕ-21 та додаткові угоди №7 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №№20/21-2087-БО-21, 20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, відповідно до яких Державне комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» було перейменовано у Комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради, на підставі рішення третьої сесії восьмого скликання Дрогобицької міської ради від 12.03.2021 №228, у якій визначили, що тексту договору слова «Державне комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» замінити словами «Комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради». Одночасно, сторони дійшли згоди та виклали пункт 3 додаткової угоди №8 від 09.04.2021 року, зазначивши, що така угода набуває чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 02.04.2021 року.
28.04.2021 між сторонами було підписано додаткову угоду №9 до договору постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2086-ТЕ-21 та додаткові угоди №8 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №№20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, якими сторони погодили, що з 01 квітня 2021 року пункт 4.2 Розділу 4 «Ціна природного газу» цього договору викладається у наступній редакції: «Ціна за 1000 м3 природного газу з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) за цим договором складає 6522,860 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7827,432 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн. за 1000 м3 на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язуються сплатити за використаний з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6647,02 грн. за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7976,42 грн.».
НАК «Нафтогаз України» 26.03.2021 скерувало на адресу споживача повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання за №23/3-417-21 з вимогою самостійно припинити газопостачання з 07 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року.
За твердженням позивача, КП «Стебниктеплоенерго» порушило вимоги пункту 11 Положення №867, у зв`язку з чим у НАК «Нафтогаз України» не було правових підстав постачати споживачу природний газ у квітні 2021 року, а у КП «Стебниктеплоенерго» виник обов`язок самостійно припинити використання природного у зазначеному періоді.
Пунктом 11 Положення №867 передбачено, що виробник теплової енергії має право з 01.11.2018 до 01.05.2021 придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК «Нафтогаз України» у разі укладення договору постачання природного газу з НАК «Нафтогаз України» та виконання певних умов, зокрема:
- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій), за усіма укладеними з НАК «Нафтогаз України» договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 01.12.2018 до 01.04 2019 не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16.11.2018 до 01.04.2019 та у період з 01.10.2019 до 01.05.2021 - не нижче 60 відсотків); або
- укладення з НАК «Нафтогаз України» договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний і аз згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору, або
- подання виробником теплової енергії до НАК «Нафтогаз України» погодженого НАК «Нафтогаз України» та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 щодо всіх договорів з НАК «Нафтогаз України»), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК «Нафтогаз України», та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ.
Позивач зазначає про те, що згідно пункту 11 Положення №867 КП «Дрогобичтеплоенерго» мало право придбавати газ у НАК «Нафтогаз України» у разі виконання хоча б однієї із зазначених вище умов, проте споживач такі умови не виконав. Відтак, з 01.04.2021 НАК «Нафтогаз України» перестало бути постачальником для КП «Стебниктеплоенерго» на підставі договорів ПСО, виключивши споживача з Реєстру.
В квітні 2021 Оператор газотранспортної системи зареєстрував постачальника НАК «Нафтогаз України» за споживачем КП «Стебниктеплоенерго» на інформаційній платформі, що підтверджується відомостями з такої платформи, за якими у спірний період, КП «Стебниктеплоенерго» спожило природний таз загальним обсягом 67573,67м3.
Вказаний обсяг природного газу (67573,67 м3), використані споживачем з ЕІС - кодом 56Х9300000003502 у період з 01.04.2021 по 30.04.2021 внесено в алокацію АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (EIC - код 56Х9300000003502), яка стверджує, що не подавала природний газ у вказаному об`ємі для відбору споживачу. Однак, у вказаний період КП «Стебниктеплоенерго» відібрало 67573,63 м3 природного газу, що призвело до негативного небалансу НАК «Нафтогаз України» у розмірі різниці між поданими НАК «Нафтогаз України» у газотранспортну систему та відібраними КП «Стебниктеплоенерго» обсягами природного газу, що підтверджується алокацією оператора газотранспортної системи та призвело до виникнення у НАК «Нафтогаз України» обов`язку здійснити плату за такий небаланс.
23.12.2019 між НАК «Нафтогаз України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» було укладено договір на транспортування природного газу №1907000468 (зі змінами і доповненнями згідно додаткових угод від 23.06.2020 за № 1 та від 23.07.2020 за № 2).
Відповідно до положень пунктів 8.4., 9.3., 9.6. договору №1907000468 НАК «Нафтогаз України» має сплати ТОВ «Оператор TTC» вартість добових небалансів на підставі надісланого рахунку, навіть за умови незгоди з вартістю добових небалансів, а також ще до врегулювання розбіжностей у судовому порядку.
Відповідно до положень пунктів 9 1., 9.2. договору №1907000468 у разі виникнення у НАК «Нафтогаз України» добового небалансу ТОВ «Оператор ГTC « здійснює купівлю/продаж природного газу НАК «Нафтогаз України» в обсягах добового небалансу. Відповідно до положень пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу TTC, якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.
Таким чином, позивач зазначає, що у момент отримання природного газу на точці виходу ГТС для врегулювання негативного небалансу, такий газ подається вже як придбаний замовником в ТОВ «Оператор ГТС», а тому НАК «Нафтогаз України», як власник придбаного таким чином газу, має за нього розрахуватися з ТОВ «Оператор ГТС» навіть за наявності заперечень.
30.04.2021 ТОВ «Оператор ГТС» було складено односторонній акт №04-2021-1907000468 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2021.
У відповідності до змісту акта №04-2021, ТОВ «Оператор ГТС» на підставі договору №1907000468 здійснено врегулювання щодобових небалансів НАК «Нафтогаз України» обсягом 25985870,14 м3 на загальну суму 238068148,23 грн (з них - 67573,67 м3 відібраних КП «Стебниктеплоенерго» у квітні 2021).
20.05.2021 НАК «Нафтогаз України» здійснено оплату ТОВ «Оператор ГТС» 238068148,23 грн за врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2021 згідно акта №04-2021, що підтверджується банківською випискою від 20.05.2021.
Відтак, позивач стверджує, що у квітні 2021 природний газ був відібраний КП «Стебниктеплоенерго» саме з ресурсу НАК «Нафтогаз України», однак без згоди останнього та не на підставі договорів ПСО.
22.04.2021 року Дрогобицькою міською радою прийнято рішення №294 «Про реорганізацію юридичної особи - Комунального підприємства «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради шляхом приєднання до Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради».
01.07.2021 за вих.№01/474 КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради скерувало НАК «Нафтогаз України» прохання про переведення боргу КП «Стебниктеплоенерго» в сумі 17476156,52 грн на КП «Дрогобичтеплоенерго» шляхом підписання договору переведення боргу у зв`язку з проведенням процедури реорганізації Комунального підприємства «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради.
27.09.2021 року між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (кредитор), Комунальним підприємством «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради (первісний боржник) та Комунальним підприємством «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради (новий боржник) було укладено договір №2021/2086/23 про переведення боргу, відповідно до п. 1.1 якого за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного божника перед кредитором за договором про постачання природного газу від 06.10.2020 №20/21-2086-ТЕ-21 укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та змінює первісного боржника у зобов`язанні.
Кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов`язанні новим боржником та на укладення цього договору на встановлених у ньому умовах (п. 1.2 договору про переведення боргу).
Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 10564414,31 грн (п. 2.1. договору про переведення боргу).
Відповідно до п. 8.1. договору про переведення боргу, такий набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Згідно з актом звіряння розрахунків станом на 31.05.2021 року, загальна заборгованість за договорами ПСО становить 52288204,20. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками НАК «Нафтогаз України» та КП «Дрогобичтеплоенерго» із проставленням відбитків печаток сторін.
27.09.2021 року між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (кредитор), Комунальним підприємством «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради (первісний боржник) та Комунальним підприємством «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради (новий боржник) було укладено договір №2021/4075/23 про переведення боргу за умовами якого, за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного божника перед кредитором за договором про постачання природного газу від 24 вересня 2019 №4075/1920-ТЕ-21 укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та змінює первісного боржника у зобов`язанні.
Кредитор дійсним дає згоду на зміну первісного боржника у зобов`язанні новим боржником та на укладення цього договору на встановлених у ньому умовах (п. 1.2 договору про переведення боргу).
Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 6737451,55 грн (п. 2.1. договору про переведення боргу).
Відповідно до п. 8.1. договору про переведення боргу, такий набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
03.10.2022 між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП «Дрогобичтеплоенерго» Дрогобицької міської ради укладено договір №34/7/1730-РЗ про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, відповідно до предмета якого кредитор та боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості за спожитий природний газ, що утворилась у боржника перед кредитором станом на 1 червня 2021 року та не погашена станом на 31 травня 2022 року згідно з договором постачання природного газу від 06.10.2020 №20/21-2086-ТЕ-21, з урахуванням договору про переведення боргу від 27.09.2021 №2021/2086/21, шляхом розстрочення на 84 календарних місяців без відстрочення її погашення.
Сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1 договору, становить 7442059,46 грн, що підтверджується актом звірення взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною ( додаток 1).
Пунктом 19 договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, сторони підтверджують, що договір підписано ними з усвідомленням його предмета та умов, а також уповноваженими на його підписання представниками сторін.
Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 30.03.2029 року (включно).
Відповідно до додатку №1 (акт звіряння розрахунків станом на 31.05.2022) до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз Україна» становить 7442059,46 грн.
Згідно з додатком №2 (графік погашення заборгованості за спожитий природний газ) до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, сторони погодили суму та термін погашення заборгованості.
30.04.2021 року складено акт №ЛВЯ81044696 між Оператором ГРМ АТ «ОГС «Львівгаз» та КП «Стебниктеплоенерго» за розподіл природного газу на загальну суму 326431,26 грн з урахуванням ПДВ.
09.01.2023 НАК «Нафтогаз України» звернулось до КП «Дрогобичтеплоенерго» з вимогою №23/2-144/1.4-23 щодо повернення безпідставно набутого майна.
Кожна особа, у відповідності до ст. 16 ЦК України, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Оскільки відбулася реорганізація КП «Стебниктеплоенерго», правонаступником якого є КП «Дрогобичтеплоенерго», про що 18.08.2022 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис №1004141120021001613, відтак КП «Дрогобичтеплоенерго» є належним відповідачем у даній справі.
Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання, у відповідності до ст. 174 ГК України, є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626,ч.1 ст.627 ЦК України).
На підставі Положення №867, 06.10.2020 року між НАК «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради укладено договори постачання природного газу №20/21-2086-ТЕ-21, №20/21-2087-БО-21, №20/21-2088-КП-21.
Згідно зі статтями 628, 629 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За умовами ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.
Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору; на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше; закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 затверджено «Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)» (далі Положення), на позивача покладено спеціальні обов`язки постачати природний газ виробникам теплової енергії на умовах та у порядку визначені у Положенні.
Правові засади функціонування в Україні ринку природного газу визначені Законом України від 09.04.2015 №329-VIII «Про ринок природного газу».
Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону України «Про ринок природного газу» з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів.
Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Частина 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» покладає на споживача ряд обов`язків серед яких, зокрема, є зобов`язання не допускати несанкціонованого відбору природного газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів, тощо.
Згідно пункту 3 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, що затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКІІ) від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), якщо для споживача відповідно до рішення Кабінету Міністрів України визначений постачальник із спеціальними обов`язками, на якого в установленому порядку покладені обов`язки постачати природний газ такому споживачу (який не має права відмовити такому споживачу в укладанні договору постачання природного газу), оператор газотранспортної системи реєструє такого постачальника за споживачем па інформаційній платформі (на випадок відсутності у такого споживача постачальника). Оператор газотранспортної системи надсилає через інформаційну платформу всім постачальникам із спеціальними обов`язками Реєстр закріплених за ними споживачів. У разі якщо споживач, який додатково включений до Реєстру постачальника із спеціальними обов`язками буде виключений з Реєстру інших постачальників у певний період постачання, вважається, що діючим постачальником такого споживача у цьому періоді буде визначений закріплений за ним постачальник із спеціальними обов`язками. Зазначені норми Кодексу ГТС наділили оператора газотранспортної системи правом самостійно реєструвати на інформаційній платформі постачальника із спеціальними обов`язками за споживачем, у визначених випадках.
У квітні 2021 Оператор газотранспортної системи зареєстрував постачальника НАК «Нафтогаз України» за споживачем КП «Стебниктеплоенерго» ДМР на інформаційній платформі, що підтверджується відомостями з такої платформи.
Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником на інформаційній платформі постачальник стає відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.
Зміст положень глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС свідчить, що подача замовником послуг транспортування обсягів природного газу в газотранспортну систему протягом кожної газової доби повинна дорівнювати сукупності відборів таким замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи протягом цієї газової доби. Коли сукупна добова подача замовником природного газу в газотранспортну систему менша за сукупний відбір цим замовником (його споживачами) природного газу з газотранспортної системи виникає негативний небаланс.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1212 глави 83 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За умовами ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 22.01.2013 у справі №5006/18/13/2012, аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.
Зі змісту статей 1212 і 1213 Цивільного кодексу України випливає, що зобов`язання, які виникають із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, (кондикційні зобов`язання) виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Відповідно до пункту 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС алокація ( обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування) відборів природного газу споживача можлива тільки на замовника послуг транспортування природного газу, що є діючим постачальником такого споживача згідно з даними Реєстру споживачів постачальника.
Згідно відомостей з інформаційної платформи ТОВ «Оператор TTC» у період з 01.04.2021 по 30.04.2021 КП «Стебниктеплоенерго» внесено в алокацію АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (EIC - код 56Х9300000003502) та становлять 67573,67 м3 спожитого природного газу.
За умовами п. 1 гл 1 розділу X Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи має право припинити транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу.
Пунктом 1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) (далі Правила), підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.
Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
У випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець, згідно ч. 1 ст. 693 ЦК України, повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.
За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як вбачається з матеріалів справи 09.04.2021 між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та КП «Стебниктеплоенерго» ДМР було підписано додаткову угоду №8 до договору постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2086-ТЕ-21 та додаткові угоди №7 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №№20/21-2087-БО-21, 20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, відповідно до яких Державне комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» було перейменовано у Комунальне підприємство «Стебниктеплоенерго» Дрогобицької міської ради. Одночасно, сторони дійшли згоди та виклали пункт 3 додаткової угоди №8 від 09.04.2021 року, зазначивши, що така угода набуває чинності з дати її підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 02.04.2021 року.
У матеріалах справи міститься додаткова угода №9 від 28.04.2021 року до договору постачання природного газу від 06.10.2020 №20/21-2086-ТЕ-21 та додаткові угоди №8 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, відповідно до яких між позивачем та споживачем погоджено, що з 01 квітня 2021 року пункт 4.2 Розділу 4 «Ціна природного газу» цього договору викладається у наступній редакції: «Ціна за 1000 м3 природного газу з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) за цим договором складає 6522,860 гривень, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, усього разом з ПДВ - 7827,432 грн. До ціни на природний газ додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розподіл потужності), встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.19 №3013 - 124,16 грн за 1000 м3 на добу без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 148,99 грн. Споживач зобов`язуються сплатити за використаний з 01 квітня 2021 року по 30 квітня 2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6647,02 грн за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7976,42 грн.».
З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що додатковою угодою №9 від 28.04.2021 до договору постачання природного газу від 06.10.2020 за №20/21-2086-ТЕ-21 та додатковими угодами №8 до договорів постачання природного газу від 06.10.2020 за №№20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21, які укладені після закінчення опалювального сезону (28.04.2021) за умовами яких, споживач - КП «Стебниктеплоенерго» зобов`язався сплатити за використаний природний газ з 01.04.2021 по 30.04.2021 з урахуванням тарифу на послуги з транспортування по ціні - 7976,42 грн з ПДВ, було врегульовано питання відбору природного газу з ресурсу позивача за спірний період.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Аналізом матеріалів справи встановлено, що 01.07.2021 за вих.№01/474 КП «Дрогобичтеплоенерго» скерувало НАК «Нафтогаз України» прохання про переведення боргу КП «Стебниктеплоенерго» у сумі 17476156,52 грн на КП «Дрогобичтеплоенерго» шляхом підписання договору переведення боргу у зв`язку з проведенням процедури реорганізації Комунального підприємства «Стебниктеплоенерго».
Водночас, у справі міститься договір за №2021/2086/23 про переведення боргу, укладений між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (кредитор), Комунальним підприємством «Стебниктеплоенерго» (первісний боржник) та Комунальним підприємством «Дрогобичтеплоенерго» (новий боржник), за умовами якого, за згодою кредитора, первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного божника перед кредитором за договором про постачання природного газу від 06.10.2020 №20/21-2086-ТЕ-21 (далі - зобов`язаний) укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та змінює первісного боржника у зобов`язанні.
Відповідно до акта звіряння розрахунків станом на 31.05.2021 року, загальна заборгованість за договорами ПСО становить 52288204,20грн. Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками НАК «Нафтогаз України» та КП «Дрогобичтеплоенерго» із проставленням відбитків печаток сторін.
Крім цього, 27.09.2021 року АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (кредитор), КП «Стебниктеплоенерго» (первісний боржник) та КП «Дрогобичтеплоенерго» (новий боржник) уклали договір №2021/4075/23 про переведення боргу за умовами якого, за згодою кредитора, первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного божника перед кредитором за договором про постачання природного газу від 24 вересня 2019 №4075/1920-ТЕ-21 укладеним між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов`язанні та змінює первісного боржника у зобов`язанні. Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладення даного договору дорівнює 6737451,55 грн (п. 2.1. договору про переведення боргу).
Разом з тим, 03.10.2022 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством «Дрогобичтеплоенерго» було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ за №34/7/1730-РЗ, укладаючи який, сторони дійшли згоди про те, що сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пункту 1 договору, становить 7442059,46 грн. та підтверджується актом звірення взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до договору та є його невід`ємною частиною (додаток 1). Згідно з п. 19 договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, сторони підтверджують, що договір підписано ними з усвідомленням його предмета та умов, а також уповноваженими на його підписання представниками сторін. Сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та погодження з гарантом і діє до 30.03.2029 року (включно).
Відповідно до додатку №1 (акт звіряння розрахунків станом на 31.05.2022) до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, заборгованість КП «Дрогобичтеплоенерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз Україна» становить 7442059,46 грн. Згідно з додатком №2 (графік погашення заборгованості за спожитий природний газ) до договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, сторони погодили суму та термін погашення заборгованості.
З метою покращення фінансового становища підприємств теплоенергетики та підприємств водопостачання і водовідведення України, запобігання їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості шляхом впровадження механізмів врегулювання їх кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії було прийнято Закону України № 1730 «Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення», відповідно до ст. 1 якого заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, є, зокрема кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед постачальником природного газу, операторами газорозподільних систем, оператором газотранспортної системи та особою, що виконувала функції оператора газотранспортної системи до 31 грудня 2019 року включно, за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у тому числі у разі заміни сторони у зобов`язанні та/або у разі правонаступництва), а також послуги з його розподілу і транспортування. До такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.
Відповідно до ч. 1 ст 5 Закону України №1730 реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 01 червня 2021 року для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також заборгованість за послуги з розподілу і транспортування природного газу та кредиторська заборгованість теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг споживачам, які утворилися станом на 01 червня 2021 року (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість).
Вимоги щодо реструктуризації заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, а також послуги з його розподілу і транспортування визначені у статті 5 Закону України №1730.
Таким чином, Закон України №1730 передбачає обов`язкове укладення, зокрема між теплопостачальними/теплогенеруючими організаціями, що належать до державної та комунальної форм власності, та оператором газорозподільних систем, договору про реструктуризацію заборгованості за послуги з розподілу природного газу, у разі якщо така заборгованість утворилася станом на 01.06.2021 року;  сума заборгованості підтверджена актом звіряння між учасниками процедури врегулювання заборгованості;  боржник (теплопостачальна/ теплогенеруюча організація) включений до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та в реєстрі міститься інформація про обсяг кредиторської заборгованості боржника, що підлягає врегулюванню згідно із Законом №1730; реструктуризація кредиторської заборгованості теплопостачальної / теплогенеруючої організації, що належить до державної / комунальної форм власності, погоджена з державним органом, до сфери управління якого належить така організація, або відповідним органом місцевого самоврядування.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.08.2020 у справі №902/959/19, акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.
Варто зауважити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акта звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18 та від 04.12.2019 №916/1727/17.
Щодо дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору. з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків. який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
З огляду на наведене вище, судова колегія вважає безпідставними твердження апелянта про те, що в період квітня 2021 року сторонами не було узгоджено правових підстав на поставку природного газу КП «Стебниктеплоенерго», позаяк згодом позивачем було укладено з відповідачем договір переведення боргу та договір про реструктуризацію заборгованості КП «Стебниктеплоенерго», що свідчить про те, що на момент укладення таких договорів, з урахуванням підписаних актів звіряння заборгованості з обох сторін, у НАК «Нафтогаз України» не існувало претензій щодо періоду та суми заборгованості, яка виникла за договорами ПСО та додатковими угодами до них, що, в свою чергу свідчить про суперечливу поведінку позивача.
Таким чином, підсумовуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість доводів позивача про те, що КП «Стебниктеплоенерго» у квітні 2021 року відібрало з ресурсу НАК «Нафтогаз України» природний газ без згоди останнього та не на підставі договорів ПСО від 06.10.2020 року.
Доводи апелянта щодо відібрання споживачем газу з ресурсів НАК «Нафтогаз України» без згоди останнього та не на підставі договорів ПСО відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки, як встановлено судом в квітні 2021 між відповідачем і позивачем діяли договори ПСО від 06.10.2020 року, з врахуванням укладених додаткових угод до них, а саме від 28.04.2021 року із зобов`язанням споживача сплатити за використаний з 01.04.2021 року по 30.04.2021 року (включно) природний газ з урахуванням тарифу на послуги транспортування - 6647,02 грн. за 1000 м3 без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, усього разом з ПДВ - 7976,42 грн.
Факт розрахунків відповідачем по оплаті за надані послуги за вказаними договорами ПСО, за договором реструктуризації заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» перед АТ «НАК «Нафтогаз України» позивачем не оспорюється і підтверджується відповідними актами звіряння взаєморозрахунків, підписаними сторонами.
Отже, на підставі договору про реструктуризацію заборгованості від 03.10.2022 за №34/7/1730-РЗ позивач та відповідач дійшли згоди про наявність заборгованості КП «Стебниктеплоенерго» за спожитий природний газ перед НАК «Нафтогаз України» в сумі 7442059,46 грн, а також погодили графік погашення такої заборгованості терміном до 30.09.2029 року (включно).
Таким чином, твердження позивача про безпідставне набуття відповідачем у квітні 2021 року природного газу в обсязі 67573,67 м3 є необґрунтованим, а його відшкодування у розмірі 2235315,37 грн –неправомірним та безпідставним з огляду на погоджений договір реструктуризації заборгованості за №34/7/1730-РЗ від 03.10.2022 року, що включає наявну заборгованість КП «Стебниктеплоенерго» у квітні 2021 року, яка виникла з 01.04.2021 по 30.04.2021 року за ціною, визначеною у додаткових угодах від 28.04.2021 року.
Варто зауважити, що за умовами п. 2.1 договорів ПСО від 06.10.2020 року за №20/21-2086-ТЕ-21, 20/21-2087-БО-21, 20/21-2088-КП-21 було передбачено постачання природного газу у період з жовтня 2020 по квітень 2021 і визначено обсяг постачання газу помісячно у цьому періоді.
Особою, відповідальною за негативний баланс природного газу у позивача за квітень 2021 року є не відповідач, а тому вимога про відшкодування вартості безпідставно набутого майна до Комунального підприємства «Дрогобичтеплоенерго» є необґрунтованою та недоведеною НАК «Нафтогаз України».
Згідно з ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 у справі №756/8056/19).
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З врахуванням викладеного вище в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм чинного законодавства, наведених правових позицій Верховного Суду та встановлених обставин справи.
Арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухваленого у цій справі рішення.
Судові витрати, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні вимог апеляційної скарги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовити.
Рішення Господарського суду Львівської області від 15.11.2023 у справі № 914/1897/23 залишити без змін.
Судові витрати покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.03.2024

Головуючий суддя                                                  Г.В. Орищин

суддя                                                                                Н.А. Галушко

суддя                                                                                М.Б. Желік