П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/19938/23 
                                                                               Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
30 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання  рішень у Хмельницькій області Центрального  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання  рішень у Хмельницькій області Центрального  міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.10.2023  ВП№72424395.  
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким  задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п.  2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 20.10.2023  ВП№72424395.  
Позивач вважає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі №560/4305/19 було ним виконане в повному обсязі, що свідчить про безпідставність оскаржуваної постанови. Оскільки у резолютивній частині рішення судом  не було покладено зобов`язань щодо проведення перерахунків пенсії стягувача  без обмеження її  максимальним розміром  у  подальшому,  вважає, що діяв правомірно, а тому накладення штрафу  є протиправним.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на дату прийняття спірної постанови органу ДВС про накладення штрафу боржник не надав виконавцеві належні докази виконання виконавчого документа у спосіб та у порядку, визначеному рішенням суду. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Спірні правовідносини   регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016    №1404-VІІІ (далі також - Закон №1404-VІІІ).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це     сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусовою виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Стаття 63 Закону №1404-VIIІ встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.   
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати   певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, накладення штрафу у разі невиконання без поважних причин боржником рішення є   обов`язком посадової особи органу ДВС, який встановлюється з метою спонукання боржника належним чином     виконати рішення.     
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути    визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення та повинні бути підтверджені належними доказами.
Як встановлено зі змісту   матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, на виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження ВП№72424395 з примусового виконання   виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду, виданого 18.07.2023 у справі №560/4305/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести на користь ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації  з 01.03.2017 року без обмеження її максимальним розміром,  з урахуванням проведених виплат.
На підставі заяви стягувача 03.08.2023 державним виконавцем відкрите виконавче провадження   ВП№72424395, зобов`язано   боржника  виконати рішення суду    протягом 10 робочих днів.   
Як видно з матеріалів виконавчого провадження, у встановлений виконавцем строк  до органу ДВС     інформація    про виконання боржником   рішення суду   не надходила.
20.10.2023  стягувач    подав заяву  про те,    що    рішення суду   боржником не виконується. 
Відповідачем  на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  було скеровано  вимогу  від   16.10.2023  щодо виконання рішення суду і  щодо  повідомлення про причини невиконання рішення та  надання інформації про хід виконання.
20.10.2023 державним виконавцем складений  акт, у якому зазначається, що рішення суду у справі    №560/4305/19  станом на 20.10.2023  не виконане у спосіб та   у   порядку, визначеному виконавчим документом. Того ж дня прийнята спірна   постанова    ВП№72424395 про накладення  на боржника    штрафу в розмірі 5100 грн.
Отже,  судом встановлено, що у строк, визначений державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження   та   у вимозі  від 16.10.2023, боржник  не надав  будь - яку  інформацію про виконання рішення суду а також належні  докази такого виконання. 
З огляду на це, державний виконавець правомірно застосував до боржника штраф в сумі 5100 грн. за невиконання рішення без поважних причин.  
У подальшому  17.11.2023   органом ДВС  від  боржника  отримане повідомлення №2200-0902-8/100728   від   02.11.2023  стосовно  стану   виконання рішення суду. Зі змісту  цього листа  а також інших доданих документів вбачається, що   перерахунок   пенсії стягувачу    з 01.03.2017  проведений  без обмеження її максимальним розміром, проте усі наступні  перерахунки пенсії, зокрема з 01.03.2018,  з 01.07.2018 та інші,   проводились із обмеженням її максимальним розміром. 
Судова колегія не погоджується з доводами апелянта щодо того, що  оскільки у  справі №560/4305/19 судом було зобов`язано здійснити нарахування та виплату пенсії стягувачу без обмеження   її   максимальним розміром  саме  з   01.03.2017,  і не зазначалось про обов`язок проводити і наступні перерахунки  пенсії стягувача  без обмеження  її   максимальним розміром, пенсійний орган діяв правомірно. Як вбачається зі змісту рішення суду, у ньому не зазначалась будь-яка гранична дата, до якої перерахунок пенсії стягувача повинен був проводитись без обмеження її максимальним розміром. 
Суд зазначає, що на дату прийняття спірної постанови органу ДВС  про накладення штрафу  боржник не надав виконавцеві  належні докази виконання виконавчого документа   у спосіб та у порядку, визначеному  рішенням суду. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.