ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року 

м. Київ

справа № 450/2418/21
адміністративне провадження № К/990/38116/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у порядку письмового провадження
касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року (колегія у складі суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.) 
у справі № 450/2418/21
за позовом  ОСОБА_1 
до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України,
третя особа - Головний центр капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України,
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.          У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (далі - Сокільницька сільська рада), Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (далі - Західне РУ ДПС України), у якому просив:
-          визнати протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради щодо невидачі йому ордеру на службову квартиру АДРЕСА_1 ;
-          зобов`язати Сокільницьку сільську раду видати йому ордер на службову квартиру;
-          визнати за ним право на службову квартиру АДРЕСА_1 .

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сокільницької сільської ради № 274 від 05.03.2019 вирішено надати квартирам 1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 статус службових квартир Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України; Західному регіональному управлінню Державної прикордонної служби провести закріплення вказаних квартир згідно з вимогами законодавства України.
3.          Згідно наказу Західного регіонального Управління прикордонної служби України №  320-а від 20.06.2019 «Про надання службового житла» службову трикімнатну квартиру АДРЕСА_15 надано черговику загальної черги за №150 з 27.10.2006 начальнику житлово-експлуатаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 на склад сім`ї чотири особи на час виконання обов`язків військової служби у м.  Львові без зняття з квартирного обліку.
4.          Відповідно до списку розподілу «службової» житлової площі по Львівському гарнізону Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України у будинку АДРЕСА_16 , затвердженого Адміністрацією державної прикордонної служби України 05.06.2019, квартира АДРЕСА_12 у вказаному житловому будинку надана ОСОБА_1 та членам його сім`ї: дружині, доньці та сину.
5.          З листа начальника Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України від 26.06.2019 №721/4071, адресованого сільському голові Сокільницької сільської ради, вбачається, що керівництво та житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, просить закріпити квартири АДРЕСА_17 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 та АДРЕСА_19 у будинку АДРЕСА_16 за військовослужбовцями та членами їх сімей, згідно затвердженого Адміністрацією Державної прикордонної служби України списку розподілу «службової» житлової площі, та видати ордери та здійснити реєстрацію на зазначену «службову» житлову площу.
6.          Відповідно до вхідної телеграми 1268, прийнятої 27.08.2019 Західним регіональним Управлінням прикордонної служби України від Адміністрації Державної прикордонної служби України, слід організувати роботу щодо призупинення видачі ордерів сільською радою с.  Сокільники Львівської області на вже розподілене житло (відповідно до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби) та призупинити розгляд питань розподілу вільного житла в с. Сокільники Львівської області та в м.  Львові (відповідно до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 08.05.2019 №Т/721-4038) до надання окремого розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби.
7.          Відповідно до листа Західного регіонального Управління прикордонної служби України від 29.08.2019 №721/5557, адресованого голові Сокільницької сільської ради, слід призупинити видачу ордерів на розподілене службове житлове в будинку АДРЕСА_16 відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.08.2019 Т/721-7571 «Про розподіл житла».
8.          05.05.2021 позивач звернувся до виконавчого комітету Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області з заявою про видачу ордеру на жиле приміщення.
9.          04.06.2021 сільською радою скеровано відповідь, згідно з якою суб`єктом права власності на квартиру АДРЕСА_1 є І окремий відділ капітального будівництва Державної прикордонної служби України. З 01.01.2020 по теперішній час від суб`єкта права власності до сільської ради жодних звернень щодо дозволу на розподіл згаданого житла не надходило. Також з даних, які містяться в реєстрі судових рішень, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1 . Таким чином, відсутні підстави для видачі ордеру на квартиру.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

10.          Позивач вважає, що житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України скерувала лист до Сокільницької сільської ради про закріплення службових квартир, в тому числі і квартири АДРЕСА_1 за військовослужбовцями та членами їх сімей згідно зазначеного списку та видачу ордерів, однак Сокільницька сільська рада не прийняла рішення про закріплення вищезазначеної квартири за ним та членами його сім`ї, незважаючи на те, що їй було надано всі необхідні для цього документи.
11.          Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області проти позову заперечила. На квартиру, на яку позивач просить видати ордер, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування. Вказаний арешт не скасований. Тому у Сокільницької сільської ради не було правових підстав для видачі ордера на квартиру. Окрім того, керівництво та житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби скерувало лист щодо призупинення закріплення службових квартир. 
12.          Позиція Західного регіонального управління державної прикордонної служби України мотивована вищенаведеними доводами. 
Окрім цього, станом на день відкриття провадження у справі Львівським окружним адміністративним судом від Адміністрації Державної прикордонної служби України не надходило розпорядження про продовження роботи із видачі ордерів. Службові жилі приміщення (ст. 118 ЖК) призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього. З ухвали Вищого антикорупційного суду у справі №991/3752/22 про розгляд клопотання начальника Головного центру капітального будівництва та реконструкції Державної прикордонної служби України про скасування арешту майна, вбачається, що воно обґрунтоване тим, що ТОВ «Вестбудінвест» та ТОВ «Будівельна компанія «Карпати» у письмовій формі висловили готовність виконати внутрішні опоряджувальні роботи у квартирах, які знаходяться під арештом. Отже, припинення видання ордерів на розподілене житло в будинку АДРЕСА_16 , спричинене слідчими діями у кримінальному провадженні, яке стосується передання житлових приміщень, не придатних для розподілу в розумінні вимог ст. 50 Житлового кодексу України. 
13.          Позиція Головного центру капітального будівництва та реконструкції державної прикордонної служби України мотивована тим, що відповідно до п. 10 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP, затвердженого Постановою Ради міністрів Української PCP від 04.02.1988 № 37, службове жиле приміщення має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічним вимогам. Аналогічна вимога до службових жилих приміщень міститься у п. 2.11. Інструкції про організацію забезпечення житловими приміщеннями в Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.12.2007 № 1040 (в редакції, чинній на дату визначення статусу «службових» квартир АДРЕСА_17 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_21 в будинку АДРЕСА_16 ).
Водночас, у мотивувальній частині ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.12.2019 по справі №760/24748/19, якою накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування і на квартиру АДРЕСА_12 , зазначено, що: «У ході огляду, проведеного детективами НАБУ у квартирах АДРЕСА_49, АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_27 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_28 , АДРЕСА_29 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , АДРЕСА_32 , АДРЕСА_33 , АДРЕСА_50, АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 , АДРЕСА_36 , АДРЕСА_37 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_38 , АДРЕСА_39 , АДРЕСА_40 , АДРЕСА_41 , АДРЕСА_42 , АДРЕСА_43 , АДРЕСА_44 , АДРЕСА_45 , АДРЕСА_46 , АДРЕСА_47 , АДРЕСА_51 за адресою: АДРЕСА_16 та квартирі АДРЕСА_48 встановлено, що у цих квартирах, крім квартири АДРЕСА_14 , серед іншого, відсутнє опорядження стелі, відсутнє сантехнічне та кухонне обладнання, відсутні міжкімнатні двері.».

IV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Пустомитівський районний суд Львівської області рішенням від 03.09.2021 відмовив у задоволенні позову.
Рішення суду мотивовано тим, що Сокільницька сільська рада Львівського району Львівської області, не видаючи ордер на службову квартиру, діяла в межах повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки на підставі розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби від 28.08.2019 призупинено видачу ордерів Сокільницькою сільською радою та спірна службова квартира перебуває в арешті із забороною відчуження, розпорядження та користування такою в межах кримінального провадження.
15.          Львівський апеляційний суд постановою від 30.05.2022 скасував рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2021 у частині відмови у визнанні протиправною бездіяльності відповідача щодо невидачі ордеру та відмови у визнанні права на службову квартиру, ухвалив в цій частині нову постанову про часткове задоволення цих позовних вимог:
-          визнав протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради щодо невидачі ордера ОСОБА_1 на службову квартиру АДРЕСА_1 ;
-          визнав право ОСОБА_1 на службову квартиру АДРЕСА_1 ;
-          в іншій частині рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2021 залишив без змін.
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неправомірність бездіяльності виконкому Сокільницької сільської ради щодо невидачі ОСОБА_1 ордеру на квартиру АДРЕСА_12 протягом майже двох місяців в період з 26.06.2019 до 29.08.2019 до часу призупинення видачі ордерів на розподілене житло в будинку АДРЕСА_16 на підставі листа начальника Західного регіонального Управління Державної прикордонної служби України від 29.09.2019 № 721/5557.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання права ОСОБА_1 на службову квартиру АДРЕСА_12 , суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі, що становить на день звільнення більше 20 років, він звільнений у запас, а відтак він не зобов`язаний вивільнити та здати службове жиле приміщення (службову жилу площу).
16.          Верховний Суд постановою від 16.11.2022 скасував рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.09.2021 та постанову Львівського апеляційного суд увід 30.05.2022, закрив провадження у справі, а ухвалою від 07.12.2022 передав справу для продовження розгляду до Львівського окружного адміністративного суду. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вирішив, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
17.          Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18.07.2023:
-          визнав протиправною бездіяльність Сокільницької сільської ради щодо невидачі ОСОБА_1 ордеру на службову квартиру АДРЕСА_1 ;
-          зобов`язав Сокільницьку сільську раду видати ОСОБА_1 ордер на службову квартиру;
-          відмовив у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Суд виходив з того, що причин невидачі ордера на спірне службове жиле приміщення Виконавчий комітет Сокільницької сільської ради у встановлений законом місячний строк ні начальника ЗРУ ДПСУ, ні ОСОБА_1 письмово не повідомив. Як на підставу відмови позивачу у видачі ордера на квартиру, представник відповідача посилався на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду, якою накладено арешт на відповідне житлове приміщення із забороною його відчуження, розпорядження та користування. Разом з тим, вказану ухвалу було постановлено Вищим антикорупційним судом 27.12.2019. Відтак, з моменту отримання листа ЗРУ ДПСУ від 26.06.2019 №721/4071 до моменту постановлення ухвали Вищого антикорупційного суду від 27.12.2019 про накладення арешту, Сільрадою не вчинено дії щодо видачі ордеру на спірне службове приміщення, а отже допущено протиправну бездіяльність.
На час вирішення справи по суті ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03.10.2022 арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 27.12.2019 у справі №760/24748/19, скасовано.
Тому з метою належного захисту та ефективного поновлення порушених прав позивача суд зобов`язав Сільраду видати ОСОБА_1 ордер на службову квартиру.
18.          Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 24.10.2023 скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повноваження з оформлення та видачі ордеру на вселення у службове приміщення, у тому числі військовослужбовця Державної прикордонної служби країни, належить до компетенції відповідних виконавчих органів місцевого самоврядування, а у спірному випадку - до повноважень Виконавчого комітету Сокільницької сільської ради.
Разом з тим, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві заявив вимоги про визнання протиправною бездіяльності щодо невидачі ордера на службову квартиру та зобов`язання видати такий ордер до Сокільницької сільської ради, яка відповідними повноваженнями у законодавчому порядку не наділена, а отже є неналежним відповідачем у справі, що розглядається.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

19.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2023 та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023.
20.          Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції вирішив спір без врахування висновків щодо застосування норм права, висловлених у постановах Верховного Суду від 19.12.2022 у справі №  400/3989/19, від 29.06.2021 у справі № 460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №  826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №  2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №  500/2972/17, від 23.06.2020 у справі №  540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі №  140/72/19, та відсутність висновку Верховного Суду щодо можливості участі у справі виконавчого комітету як органу місцевого самоврядування. 
Окрім того, виконавчий комітет Сокільницької сільської ради, не маючи статусу юридичної особи, за підписом голови ради давав пояснення до окружного адміністративного суду, апеляційну скаргу, письмові пояснення на касаційну скаргу; брав фактичну участь у розгляді справи в особі Сокільницької сільської ради, яка є юридичною особою.
21.          Ухвалою від 22.11.2023 Верховний Суд відкрив провадження у справі для перевірки доводів касаційної скарги стосовно неврахуванням судом апеляційної інстанції висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у перелічених скаржником постановах Верховного Суду (підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України), та формулювання висновку щодо застосування норм права у питанні належного відповідача у категорії справ, у яких оскаржуються дії (бездіяльність) виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, чи можливе оскарження таких дій (бездіяльності) до суду шляхом подання позову до виконавчого комітету (підстави касаційного оскарження, передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 328 КАС України).
22.          28.11.2023 надійшов відзив від Сокільницької сільської ради, в якому відповідач наводить ті ж аргументи, які висловлював в судах попередніх інстанцій. 
23.          05.12.2023 надійшов відзив від Західного управління Державної прикордонної служби України, в якому наводяться мотиви, що збігаються з рішенням суду апеляційної інстанції.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

24.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги, відзиву на неї та дійшов такого висновку.
25.          Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
26.          Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) система місцевого самоврядування включає:
-          територіальну громаду;
-          сільську, селищну, міську раду;
-          сільського, селищного, міського голову;
-          виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;
-          районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст;
-          органи самоорганізації населення.
27.          Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
28.          Частиною 1 ст. 11 Закону №280/97-ВР передбачено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
29.          Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади (ч. 2 ст. 11 Закону №280/97-ВР).
30.          Частинами 1 та 8 ст. 51 Закону №280/97-ВР передбачено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.
31.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції керувався пп. 8 п. «б» (делеговані повноваження) ст.30 Закону №280/97-ВР, відповідно до якого видача ордерів на заселення жилої площі в будинках державних та комунальних організацій належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
32.          Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повноваження стосовно оформлення та видачі ордера на вселення у надане службове приміщення, у тому числі військовослужбовця Державної прикордонної служби країни, належить до компетенції відповідних виконавчих органів місцевого самоврядування, а у спірному випадку - до повноважень Виконавчого комітету Сокільницької сільської ради, а тому позивач звернувся до неналежного відповідача.
33.          Суд вважає помилковими доводи скарги про те, що виконавчий комітет без статусу юридичної особи не може бути стороною (учасником) судового розгляду.
34.          Відповідно до ч.ч 1, 3 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), адміністратором за випуском облігацій.
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).
35.          Процесуальна право-дієздатність підприємств, установ та організацій пов`язується зі статусом юридичної особи. 
36.          Водночас у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України наведено визначення поняття «суб`єкт владних повноважень». Це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг).
37.          Ключовим для право-дієздатності суб`єкта владних повноважень і, відповідно, можливості бути учасником справи (позивачем чи відповідачем), є не статус юридичної особи, а наявність у нього владних повноважень. 
38.          З огляду на це відсутність у виконавчого комітету ради статусу юридичної особи не перешкоджає його участі у справі як відповідача.
39.          Водночас Суд погоджується з доводом скарги про те, що виконавчий комітет Сокільницької сільської ради фактично брав участь у справі.
40.          Попри те, що відповідачем у позовній заяві зазначено Сокільницьку сільську раду, немає жодних обставин, які б свідчили про те, що участь у справі брала саме рада. Натомість пояснення до суду першої інстанції, апеляційну скаргу виконано на бланку виконавчого комітету та підписано його керівником - сільським головою. Скаргу було надіслано саме виконавчим комітетом Сокільницької сільської ради. Письмові пояснення на касаційну скаргу № 2606 від 26.10.2022 виконані також від імені виконавчого комітету Сокільницької сільської ради та підписані його керівником. Отже фактичну участь у справі на усіх стадіях брав саме виконавчий комітет.
41.          Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 42 Закону №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова підписує рішення ради та її виконавчого комітету. Відтак в якій саме якості голова підписував документи - як голова ради чи виконавчого комітету - не є визначальним для вирішення справи. Важливо, що особа, яка є законним представником ради і виконавчого комітету фактично брала участь у справі, представляючи інтереси територіальної громади.
42.          Наведене свідчить про те, що зазначення у позовній заяві відповідачем Сокільницької сільської ради, а не її виконавчого комітету, який фактично і брав участь у справі, є формальним недоліком (помилкою), який не може бути самодостатньою підставою скасування рішення. 
43.          Верховний Суд неодноразово з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) робив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки. 
44.          Істотна судова помилка - це порушення судом норм права, яке потягнуло за собою прийняття незаконного рішення. Однак суд апеляційної інстанції у рішенні не навів жодних аргументів щодо незаконності рішення суду першої інстанції по суті.
45.          У схожій справі у постанові від 29.07.2020 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив:

«Апеляційний суд, переглядаючи справу дійшов висновку про те, що належним відповідачем у цій справі має бути саме Чернігівська міська рада, як розпорядник державного житлового фонду, а не її виконавчий орган.
Виконавчий комітет Чернігівської міської ради у поданій касаційній скарзі посилається на те, що апеляційний суд, змінюючи рішення у справі, дійшов безпідставного висновку про те, що Чернігівська міська рада є належним відповідачем у цій справі.
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань(частина друга статті 410 ЦПК України).
…
Колегія суддів, перевіряючи доводи виконавчого комітету Чернігівської міської ради, бере до уваги й ту обставину, що у розгляді справи у місцевому та апеляційному судах участь брав ОСОБА_6, який згідно наданої довіреності був уповноважений представляти інтереси Чернігівської міської ради, її виконавчого комітету та міського голови (а. с. 23, 72, 141)».

46.          Крім того, Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 30.09.2019 у справі №140/72/19, від 23.06.2020 у справі №540/2269/18, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №500/2972/17, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 29.06.2021 у справі №460/2903/20 та від 19.12.2022 у справі №400/3989/19 звертав увагу на те, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів. З аналізу ст. 48 КАС України слідує, що заміна відповідача належним відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки як наслідок заміни неналежного відповідача справа має розглядатися спочатку.
47.          Як під час попереднього розгляду справи судами цивільної юрисдикції, так і під час розгляду справи окружним адміністративним судом, суди не звертали увагу на неналежність відповідача. Не звертав на це уваги і представник Сокільницької сільської ради. Питання щодо належності відповідача постало з ініціативи суду апеляційної інстанції. Отже, саме суд першої інстанції не звернув увагу на помилку у назві відповідача і не вжив заходів до її усунення. 
48.          Зважаючи на те, що справа розглядається судами з червня 2021 року, понад трирічний строк, Суд не переконаний, що виправлення формальної помилки у назві відповідача у спосіб скасування рішення та відмови у задоволенні позову, превалює над інтересом сторін у здійсненні правосуддя і вирішення спору по суті у розумний строк.
49.          Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. 
50.          У ч. 4 цієї ж статті КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
51.          Враховуючи те, що суд апеляційної інстанцій не дослідив належним чином подані сторонами докази та аргументи апеляційної скарги, справу слід направити на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Керуючись ст. 345, 349, 353, 355, 356 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року  у справі № 450/2418/21 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб