ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1300/24 Справа № 185/4792/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Шаповалова І.С. Доповідач - Макаров М. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого – судді Макарова М.О.         
суддів – Демченко Е.Л., Пищиди М.М.
при секретарі – Керімовій-Бандюковій Л.К. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, в якому просить: 
визнати протиправними дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо невизнання у ОСОБА_1 наявності травми голови під час травмування на виробництві 17 грудня 2021 року; 
зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» організувати розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом який стався з ОСОБА_1 17 грудня 2021 року, 
скласти акт за формою Н1 та викласти п.1, а саме Діагноз, який встановлений закладом охорони здоров`я, в наступній редакції: «Підшкіряна гематома завушної ділянки голови справа. Закрита черепно-мозкова травма. Закрите пошкодження медіальної зв`язки правого колінного суглобу, нестабільність зв`язкового апарату». 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 80 000 грн., та судові витрати по справі. 
Позов мотивовано тим, що позивач працює в Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля» на виробничому структурному підрозділі «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПЕРШОТРАВЕНСЬКЕ» шахта «Степова» на посаді гірничого майстра з повним робочим днем в шахті. 17 грудня 2021 року о 22 годині 30 хвилин майстер гірничий ОСОБА_1 на ПК267 178 бортового підійшовши до складованого бетоніту біля лівого боку виробки, взяв двома руками одну цеглину бетоніту і покликав її собі на праве плече. У цей момент позивач втратив рівновагу і впав спиною на складовий бетоніт. Бетоніт, який позивач держав, під час падіння вдарив його по правій нозі. При падінні позивач також вдарився головою о бетоніт. Позивач отримав виробничу травму. 18 грудня 2021 року о 01:00 позивача доставлено до Першотравенської міської лікарні. Діагноз при надходженні до лікарні: закрита черпно-мозкова травма, гематома завушної ділянки голови, забій правого колінного суглобу, нестабільність зв`язачного апрату АГ? Однак за виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №4032, позивачу поставлено діагноз: Забій правого колінного суглобу. Закрите пошкодження медіальної зв`язки? Гематома завушної ділянки справа. (тр. Виробнича 17 грудня 2021року). Заключний діагноз відображено в акті розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 грудня 2021 о 22:30, затверджений 20 січня 2022 року директором ВП “Шахтоуправління Першотравенське” ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” за формою Н-1/П. За наслідками повторного розслідування нещасного випадку на виробництві складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 грудня 2021 року о 22:30, затверджений 06 квітня 2022 року директором ВП “Шахтоуправління Першотравенське” ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” за формою Н-1/П, в якому відображено такий же діагноз: “Підшкіряна гематома завушної ділянки справа. Закрите пошкодження медіального зв`язки правого колінного суглобу, нестабільність зв`язкового апарату”. Оскільки те, що позивач вдарився головою, в діагнозах не зазначено, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року позов задоволено та ухвалено визнати дії Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» щодо невизнання у ОСОБА_1 наявності травми голови під час травмування на виробництві 17 грудня 2021 року — протиправними; Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» організувати розслідування нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, який стався з ОСОБА_1 17 грудня 2021 року , скласти акт за формою Н-1 та викласти п.1, а саме Діагноз, який встановлений закладом охорони здоров`я, в наступній редакції: «Підшкіряна гематома завушної ділянки голови справа. Закрита черепно-мозкова травма. Закрите пошкодження медіальної зв`язки правого колінного суглобу, нестабільність зв`язкового апарату»; стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 80 000,00 грн.; вирішено питання стосовно судових витрат.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.
В апеляційній скарзі ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення та додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”.
17 грудня 2021 року о 22 годині 30 хвилин майстер гірничий ОСОБА_1 на ПК267 178 бортового підійшовши до складованого бетоніту біля лівого боку виробки, взяв двома руками одну цеглину бетоніту і покликав її собі на праве плече. У цей момент позивач втратив рівновагу і впав спиною на складовий бетоніт. Бетоніт, який позивач держав, під час падіння вдарив його по правій нозі. Позивач отримав виробничу травму. (а.с. 23-26,68-71)
Згідно з повідомленням про нещасний випадок від 17 грудня 2021 року, складеного ВСП “ШУ Першотравенське”, 17 грудня 2021 року о 22:30 майстер гірничий дільниці ВТБ-1 ОСОБА_1 під час пересування по 178 бортовому штреку втратив рівновагу та впав, при цьому вдарився головою об складований бетоніт. (а.с. 74,242)
Відповідно до екстреного повідомлення про звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок/гостре професійне захворювання (отруєння) від 18 грудня 2021 року встановлено попередній діагноз ЗЧМТ, струс гол.мозку, забій колінного суглобу. (а.с.73, 243)
18 грудня 2021 року о 03:30 позивача доставлено та госпіталізовано до Першотравенської міської лікарні. Діагноз при надходженні до лікарні: закрита черпно-мозкова травма, гематома завушної ділянки голови, забій правого колінного суглобу, нестабільність зв`язачного апрату АГ? (а.с.240, 241)
За виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №4032, позивачу поставлено діагноз: Забій правого колінного суглобу. Закрите пошкодження медіальної зв`язки? Гематома завушної ділянки справа. (тр. виробнича 17 грудня 2021 року).(а.с. 8)
Заключний діагноз відображено в акті розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 грудня 2021 року о 22:30, затверджений 20 січня 2022 року директором ВП “Шахтоуправління Першотравенське” ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” за формою Н-1/П. (а.с. 23-26)
За наслідками повторного розслідування нещасного випадку на виробництві складено акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 17 грудня 2021 року о 22:30, затверджений 06 квітня 2022 року директором ВП “Шахтоуправління Першотравенське” ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” за формою Н-1/П, в якому відображено такий же діагноз: “Підшкіряна гематома завушної ділянки справа. Закрите пошкодження медіального зв`язки правого колінного суглобу, нестабільність зв`язкового апарату”. (а.с. 68-71)
Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією 12ААБ №599791 від 15 серпня 2022 року, довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги 12ААА №065365 від 15 серпня 2022 року, ОСОБА_1 первинно встановлено третю групу інвалідності та 30 (тридцять відсотків) втрати працездатності за виробничою травмою.
Висновком експерта №54 від 31 січня 2023 року встановлено, що згідно аналізу наданої медичної документації, у ОСОБА_1 встановлено забій голови з підшкірною гематомою завушної ділянки справа, яка спричинена від травматичної дії - удару тупого твердого предмету в завушну ділянку справа або при ударі о такий вказаною ділянкою голови. Термін виникнення встановленої гематоми завушної ділянки справа відповідає 17 грудня 2021 року, тобто є наслідком травмування на виробництві та знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку. За своїм характером встановлене тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.с. 131-137)
Висновком експерта №301-Д від 21 липня 2023 визначено, що згідно аналізу наданої медичної документації у гр. ОСОБА_1 , комісією експертів встановлено: забій голови з підшкірною гематомою завушної ділянки справа, яка спричинена від травматичної дії - удару тупого твердого предмету в завушну ділянку справа або при ударі о такий вказаною ділянкою голови. Згідно аналізу наданої медичної документації будь-якої неврологічної симптоматики, яка могла б свідчити про отриману 17 грудня 2021 року черепно-мозкову травму не встановлено.
В наданій медичній документації будь-яких негативних наслідків стану центральної нервової системи, після отриманої травми голови 17 грудня 2021 року не встановлено, що підтверджується даними огляду невропатолога під час двох обстежень медико-соціальною експертною комісією (10.05.2022, 15 серпня 2022). (а.с. 185-194)
Задовольняючи позовні вимоги, районний суд обґрунтовано виходив з наступного.
Матеріалами справи підтверджується, що 17 грудня 2021 року згідно з довідкою закладу охорони здоров`я, виданою в день надання першої медичної допомоги цим закладом позивачу встановлено діагноз: закрита черпно-мозкова травма, гематома завушної ділянки голови, забій правого колінного суглобу, нестабільність зв`язачного апрату АГ?
Однак роботодавець при складенні акту Н-1 від 20 січня 2022 року та акту Н-1 від 06 квітня 2022 керувався діагнозом при виписці працівника, який отримав травму, що є неправомірним та несправедливим.
Так, висновком експерта №301-Д від 21 липня 202 року прямо не встановлено, що позивач отримав черепно-мозкову травму 17 грудня 2021 року, експертом встановлено, що у позивача відсутня неврологічна симптоматика, яка могла б свідчити про черепно-мозкову травму, отриману 17 грудня 2021 року. Проте встановлено, що 17 грудня 2021 року позивач отримав травму голови.
Висновком експерта №54 від 31 січня 2023 року встановлено, що 17 грудня 2021 року позивач отримав виробничу травму голови.
Таким чином, зібрані матеріали справи свідчать, що позивач 17 грудня 2021 року отримав травму голови, ЗЧМТ.
Крім того, відповідач відповідно до Порядку №337 зобов`язаний був при складенні акту зазначити діагноз, який встановлено позивачу при наданні першої медичної допомоги.
Викладене свідчить про те, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Приватного акціонерного товариства «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» щодо невизнання у ОСОБА_1 наявності травми голови під час травмування на виробництві 17 грудня 2021 року є обґрунтованими.
Крім того, підлягає задоволенню вимога щодо внесення змін в п. 1 акту Н-1 від 06 квітня 2023 року в рядку діагноз, який необхідно викласти в такій редакції: “Підшкіряна гематома завушної ділянки голови справа. Закрита черепно-мозкова травма. Закрите пошкодження медіальної зв`язки правого колінного суглобу, нестабільність зв`язкового апарату».
Внаслідок виробничої травми позивач втратив професійну працездатність, став інвалідом третьої групи, що порушило його звичне життя, змусило лікуватися, пристосовуватися до життя з обмеженими можливостями. Ушкодженням здоров`я позивачу заподіяні фізичні та моральні страждання, оскільки він відчуває фізичний біль та душевні страждання, він позбавлений можливості реалізації своїх здібностей, змушений приймати лікарські препарати, постійно відчуває наслідки минулої роботи в неналежних умовах, що свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди.
Таким чином, судом встановлено порушення права позивача на безпечні та здорові умови праці, що призвело до виробничої травми та встановлення позивачу інвалідності. Тому наявні підстави для відшкодування роботодавцем заподіяної працівнику моральної шкоди.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я.
Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.
Стаття 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Згідно з абзацем 5 п.3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 за №337 (далі - Порядок №337), нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків…, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкодження…, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо.
За вимогами п.5 Порядку №337 визначено, що безпосередній керівник робіт чи інша уповноважена особа підприємства (установи, організації) зобов`язані: терміново організувати надання першої домедичної допомоги потерпілому та забезпечити у разі потреби його направлення до закладу охорони здоров`я; негайно повідомити роботодавцеві про те, що сталося; зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння) обстановку на робочому місці, машини, механізми, обладнання, устатковання у такому стані, в якому вони були на момент нещасного випадку, якщо це не загрожує життю та здоров`ю інших працівників і не призведе до більш тяжких наслідків або порушення виробничих процесів.
Відповідно до п. 29 Порядку №337 факт настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) на виробництві може бути встановлено у судовому порядку. Якщо такий факт встановлено у судовому порядку і нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) не підлягають спеціальному розслідуванню, розслідування організовує підприємство (установа, організація), де сталися такі випадок та / або гостре професійне захворювання (отруєння), або його правонаступник у разі реорганізації цього підприємства (установи, організації).
Згідно з п.33 Порядку №337 комісія (спеціальна комісія) зобов`язана: провести засідання комісії (спеціальної комісії) з розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), на якому розглянути інформацію про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), розподілити функції між членами комісії, провести зустріч з потерпілим (членами його сім`ї чи уповноваженою ними особою) та скласти протоколи засідання комісії; обстежити місце, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія, та скласти відповідний протокол, розробити ескіз місця, де сталися нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння), аварія і провести фотографування місця настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), аварії (у разі потреби та можливості); одержати письмові пояснення від роботодавця та його представників, посадових осіб, працівників підприємства (установи, організації), потерпілого (якщо це можливо), опитати осіб - свідків нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та осіб, причетних до них; вивчити наявні на підприємстві документи та матеріали стосовно нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та у разі потреби надіслати запити до відповідних закладів охорони здоров`я для отримання медичних висновків щодо зв`язку нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) з впливом на потерпілого небезпечних (шкідливих) виробничих факторів та/або факторів важкості та напруженості трудового процесу; визначити вид події, що призвела до нещасного випадку … причин, обладнання, устатковання, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; … з`ясувати обставини та причини настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння); визначити, пов`язані чи не пов`язані нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) з виробництвом; … скласти акти за формою Н-1 (тимчасові акти за формою Н-1 у разі їх складення) у кількості, визначеній рішенням комісії (спеціальної комісії); у разі настання групових нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) скласти акти за формою Н-1 на кожного потерпілого та інше.
Абзац 3 пункту 57 Порядку №337 регламентує, що рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).
Відповідно до п. 3 Приміток до Додатку 11 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 за №337, діагноз зазначається згідно з довідкою закладу охорони здоров`я, виданою в день надання першої медичної допомоги цим закладом, і може бути уточнено до завершення розслідування та кодується відповідно до Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я (МКХ-10).
Частина 1 ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Згідно з ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1ст. 168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Згідно з частинами першою та п`ятою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з пунктом 4.1.Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Згідно із ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в своєму рішенні визнав їх дії протиправними, посилаючись лише на документ в якому вказаний попередній діагноз, в якому зокрема була вказана ЗЧМТ, струс головного мозку, тоді як в кінцевому діагнозі ЗЧМТ відсутня, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки висновком експерта №54 від 31 січня 2023 встановлено, що згідно аналізу наданої медичної документації, у ОСОБА_1 встановлено забій голови з підшкірною гематомою завушної ділянки справа, яка спричинена від травматичної дії - удару тупого твердого предмету в завушну ділянку справа або при ударі о такий вказаною ділянкою голови.
Доводи апеляційної скарги про те, що будь якої неврологічної симптоматики яка могла б свідчити про отриману позивачем 17 грудня 2021 року ЧМТ не встановлено, колегія суддів відхиляє, оскільки висновком експерта чітко встановлена наявність травми голови у позивача.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно стягнув моральну шкоду, оскільки обставини на які посилається позивач, як на підставу відшкодування моральної шкоди, не мають жодних психотравмуючих ознак, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції встановивши тяжкість наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно було стягнуто з них судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, витрати на проведення експертизи та судовий збір, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
Згідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог частин 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частинами 1-3 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Приймаючи до уваги обставини справи, норми права, наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження витрат на правничу допомогу, керуючись нормами ст. 141 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги щодо скасування рішення в частині стягнення витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертизи, оскільки суд першої інстанції з врахуванням співмірності з складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом, участю адвоката у судових засіданнях, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення цих судових витрат.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд з дотриманням приписів процесуального законодавства правильно і повно встановив фактичні обставини справи, правильно визначив правовідносини сторін, які виникли із встановлених ним обставин, правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин та вирішив спір відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, - 

П О С Т А Н О В И Л А : 

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"  — залишити без задоволення. 
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2023 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

М.М. Пищида