Справа № 759/12290/23                                                                                                          Головуючий в суді І інстанції - Шум Л.М. 
Провадження № 33/824/5868/2023                                                                          Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
 
27 грудня 2023 року                                                                                           м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року, якою:
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130,  ст. 124 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1 26.06.2023 о 21 год. 25 хв., керуючи автомобілем KIA OPIRUS д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по Кільцевій дорозі навпроти в. Зодчих, 44, рухався в напрямку Одеської площі, не дотримався безпечної дистанції та швидкості руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом KIA д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
В діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 26.06.2023 о 21 год. 25 хв., керував автомобілем KIA OPIRUS д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по Кільцевій дорозі навпроти в. Зодчих, 44, в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки, за допомогою приладу DRAGER ALKOTEST7510 ARLMO292, результат проби позитивний 2,05% проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що з постановою Святошинського районного суду м. Києва не згоден, та вважає її незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Першочергово звертає увагу на те, що розгляд справи був проведений під час повітряної тривоги. А як відомо, під час повітряної тривоги доступ до приміщень судів та розгляди справ з участю осіб не проводяться. Незважаючи на повітряну тривогу, апелянт все ж таки прибув до Святошинського районного суду м. Києва для повного, всебічного розгляду справи, однак, працівники служби судової охорони йому повідомили що під час повітряної тривоги доступ до приміщення суду та розгляд справ не проводиться.
Однак, незважаючи на це, суддя Святошинського районного суду все ж таки розглянула справу без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Зважаючи на це, суд 1-ї інстанції не взяв до уваги його статус, як військовослужбовця Збройних Сил України. Подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, ОСОБА_1 не мав на меті затягування розгляду, він фактично позбавлений можливості отримати звільнення для участі повноцінно у судовому засіданні. Більше того, в період з початку вересня 2023 року та по теперішній час він перебуває безпосередньо в зоні активних бойових дій. Зважаючи на важку обстановку, отримати звільнення не так просто.
Тому на думку, ОСОБА_1 Святошинський районний суд м. Києва не взяв до уваги положення ст. 245 КУпАП, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, та всупереч ст. 245 КУпАП, розглянув справу самостійно.
Що стосується огляду на стан алкогольного сп`яніння, то результат огляду за допомогою приладу Драгер показав 2.05 проміле.
Зазначаючи, що відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського, очевидним є факт відсутності проведення відповідного огляду за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп`яніння саме щодо громадянина ОСОБА_1 . Оскільки незрозуміло хто саме проходив огляд.
До того ж, ні калібровки приладу «Драгер», ні самого огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» громадянина ОСОБА_1 на відео не зафіксовані.
Також на думку апелянта, дуже дивним є факт відсутності у першого екіпажу патрульної поліції приладу газоаналізатора «Драгер». На підтвердження цього факту є зафіксований виклик іншого екіпажу.
Також, щодо письмових пояснень громадянина ОСОБА_2 , який відповідно до пояснень, керував транспортним засобом, в який зі слів ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 здійснив сильний удар в задню частину його автомобіля.
Незрозумілим є відсутність будь-яких фактичних даних інспектора патрульної поліції, який відібрав пояснення у ОСОБА_2 , оскільки варто звернути увагу на відсутність в поясненнях не тільки даних поліцейського, а й точної дати написання даних пояснень. Апелянт звертає увагу на дату заповнення зверху, в якій взагалі відсутні написи, та знизу аркуша, де в графі «Дата» нерозбірливо написано число, чи «20» чи «26».
Відтак, на думку апелянта, відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.ст.277-2, 278 КУпАП, повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є компетенцією виключно суду, який розглядає цю справу. Єдиним та офіційним засобом виклику цієї особи до суду, відповідно до зазначених норм закону, є тільки вручення повістки не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. 
Будучи повідомлений про час і місце слухання справи в судове засідання в суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду до суду апеляційної інстанції не направив.
Слід звернути увагу, що відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті.
У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження ,та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України», «Трух проти України», «Пономарьов проти України»).
А тому, враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 (ч.2) КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. 
А тому слід визнати, що порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ч.1 ст.268 КУпАП та п.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини не буде.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.3 «б» ПДР України зазначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися.
Пункт 12.1 ПДР України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пункт 13.1 ПДР України передбачає, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об`єктів, зазначених у цій статті.
Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.
З провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушень, визнавши доведеним невиконання водієм п.п. 2.9 «а», 2.5, 12.1, 13.1 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП.
На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться: 
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 153548 від 26 червня 2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с.1);
- в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 153549 від 26 червня 2023 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та який будь-яких заперечень чи незгоди зі змістом протоколу не зазначив, незгоди з діями працівників поліції не вказав (а.с. 2);
- в результаті тесту приладу Драгер від 26.06.2023 відповідно до якого результат тесту складає 2,05% (а.с.3);
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, на якому зафіксований огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 12);
- схемою місця ДТП (а.с.4);
- поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_2 (а.с.5).
Суд першої інстанції правомірно взяв наявні докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними.
Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП
Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється нормами ст. 266 КУпАП та "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, огляд особи, яка керувала транспортним засобом  на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження при проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським були застосовані технічні засоби відеозапису, які долучені до матеріалів провадження. Перед початком огляду поліцейський уточнив дані про особу, яка буде проходити огляд і це був ОСОБА_1 . Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що даний огляд був проведений з порушенням положень ст.266 КУпАП - є безпідставними.
Крім того, при перегляді відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, та не заперечував результат огляду на стан сп`яніння, про що також вказав у своїх поясненнях (а.с.6).
Також із оглянутого диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського з місця події, чітко вбачається проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`янінні за допомогою приладу «Драгер» .
Відтак, на переконання апеляційного суду, в матеріалах справи є достатні та належні докази, які за своїм змістом є логічними й послідовними, та такими стверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та керування у такому стані транспортним засобом.
Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовано всі обставини справи.
Доводи апелянта про незаконність, необґрунтованість постанови судді, неналежність та недопустимість доказів у справі апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.
Окрім того, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ст..124, ч.1 ст. 130 КУпАП  і є безальтернативним.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                   О. М. Рудніченко