Справа № 306/2813/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

22 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
суддів: Мацунича М.В. і Собослоя Г.Г.,                        
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , на ухвалу судді Свалявського районного суду від 21 листопада 2023 року (у складі судді Вінер Е.А.) про повернення заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 та орган опіки та піклування Полянської сільської ради, про видачу обмежувального припису, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв законний представник ОСОБА_2 , у листопаді 2023 р. подали заяву про видачу обмежувального припису. 
Ухвалою судді Свалявського районного від 21 листопада 2023 р. заяву ОСОБА_1 , законний представник - ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 і орган опіки та піклування Полянської сільської ради, про видачу обмежувального припису, повернуто особі, яка її подала.
ОСОБА_1 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що законом передбачено право дитини, яка досягла 14 річного віку, звернутися самостійно до суду за захистом своїх інтересів. Так само, як і дідові ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить закрити апеляційне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 362 ЦПК України. Заперечення зводяться до того, що законним представником дитини є її батьки, відтак єдиним законним представником ОСОБА_1 є її мати - ОСОБА_3 .
Згідно з вимогами ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відтак, ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, із таких мотивів.
Суд виходив із того, що заявником зазначено неповнолітню ОСОБА_1 , а законним представником ОСОБА_2 . Однак, матеріали справи не містять відомостей і доказів, що саме ОСОБА_2 є її законним представником (рішення про призначення опікуна). Відтак, на підставі п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України заяву повернуто.
Із таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до частин першої, другої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.
Статтею 242 ЦК України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.
За загальним правилом, повноваження законних представників визначено статтею 59 ЦПК України, якою передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена.
За правилами частин першої, другої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
Згідно з частиною восьмою статті 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Довід апеляційної скарги про те, що законом передбачено право дитини, яка досягла 14 річного віку, звернутися самостійно до суду за захистом своїх інтересів, не заслуговує на увагу, оскільки в наших спірних правовідносинах ОСОБА_1 як особа, якій на момент подачі заяви про видачу обмежувального припису виповнилося 14 р., не самостійно зверталася до суду із такою заявою, а саме в особі законного представника - ОСОБА_2 .
Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 як дідо ОСОБА_1 має право на звернення до суду як її законний представник також не заслуговує на увагу, оскільки в силу вимог ст. 242 ЦК України саме батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Для того щоб ОСОБА_2 як дідо ОСОБА_1 мав право бути її законним представником, має бути належна правова підстава, наприклад рішення про визначення опікуна, однак така правова підстава в спірних правовідносинах відсутня.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення заяви.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстави для її скасування в межах доводів апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, - 
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
2.Ухвалу судді Свалявського районного суду від 21 листопада 2023 року залишити без змін.
3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4.Повне судове рішення складено 22.03.2024 р.

Судді: