УХВАЛА
29 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 308/13071/22
провадження № 51- 1139ск24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року стосовно засудженої ОСОБА_5 , 
встановив:
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Так, обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції. Також слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Всупереч викладеному, захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в обґрунтування вимог своєї касаційної скарги зазначає про неповноту судового розгляду, недостовірність доказів, не погоджується з оцінкою судом окремих доказів, та, по суті, заперечує правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження що згідно з положеннями статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник вказує також на неправильне застосування судами закону України про кримінальну відповідальність, однак доводів на обґрунтування зазначеної позиції мотивувальна частина скарги не містить.
Відповідно до ст. 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення. 
Всупереч  п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга захисника не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. 
Як убачається зі змісту скарги, захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування вищезазначених вироку і ухвали та закриття кримінального провадження без зазначення та обгрунтування конкретної підстави визначеної статтею 284 КПК. Таким чином, вимоги захисника не конкретизовані та підлягають уточненню.
Вказане позбавляє можливості Суд встановити позицію захисника щодо підстави закриття кримінального провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. 
Проте, у порушення зазначеної норми, захисник  додав до касаційної скарги знеособлену копію вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року року.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
Колегія суддів зазначає, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо, всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2023 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року стосовно засудженої ОСОБА_5 ,  залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - десять днів із дня її отримання.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                   ОСОБА_2                                            ОСОБА_3