КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року
 
справа № 756/13124/23
                                     
провадження № 33/824/51/2024 
 
         Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ   Музичко С.Г., розглянувши справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023  року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023  року   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 грн 00 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави, у розмірі 536 грн 80 коп.
Направлено ОСОБА_1 , у порядку, визначеному ст. 39-1 КУпАП, до Центру соціальних Служб Оболонської міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком на 3 (три) місяці.
Не погоджуючись із постановою ОСОБА_1 31 жовтня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що до суду першої інстанції було надано усі докази своєї невинуватості з додаванням фото, відео та копій листування з додатку, що мають фактичне значення. Також зазначає, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не могли бути свідками, оскільки вони не були присутні в квартирі у зазначений ними час, відтак їх свідчення є неправдиві та завідома недостовірні. Доказів які б підтверджували звернення неповнолітньої ОСОБА_4 через соціальні мережі не надано.
У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату,  час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Законні представники у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомленні належним чином.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином.
Від представника Центру соціальної-психологічної реабілітації дітей № 1 Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов лист в якому зазначено, що неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала в Центрі з 03 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року та вибула з закладу, у зв`язку із поверненням дитини в сім`ю. Також просили проводити розгляд справи без їх участі. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність, обґрунтованість та вмотивованість постанови Оболонського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2023 року, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 276797 від 28 вересня 2023 року о 11 год 00 хв. виявлено, що ОСОБА_1 за місцем проживання АДРЕСА_1 , учиняв домашнє насильство в сім`ї щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме протягом часу з 28 березня 2023 до моменту виявлення - 28 вересня 2023 року, цькував свою дитину, зокрема ображав її, шляхом висловлювання нецензурною лайкою у бік останньої з підстав її зовнішнього вигляду, навчання, поведінки тощо, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, що завдало шкоди психічному здоров`ю потерпілої.
До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 28 вересня 2023 року близько 11 год 00 хв. за адресою проживання ( АДРЕСА_1 ) виражався нецензурною лайкою у бік малолітньої доньки ОСОБА_4 , чим вносив насильство в сім`ї психологічного характеру. Оскільки такі події відбувались не вперше, та малолітня ОСОБА_5 повідомила, що вона боїться сама залишатися вдома з батьком, працівниками ССДС ОРДА згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки від 28 вересня 2023 року тимчасово вилучено малолітню з сім`ї та переміщено до медичного закладу, а відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення  за ч. 1ст. 173-2 КУпАП. 
Відповідно до пояснень ОСОБА_4 від 28 вересня 2023 року, її батько ОСОБА_1 відносно неї вчиняв психологічне та фізичне насильство, в тому числі насильство до матері. Батько словесно її ображав, бив по голові, обличчю, вживав алкогольні напої. Також зазначає, що мати, яка майже весь час знаходиться на роботі ніколи не залишає дитину з батьком. Вказує, що ОСОБА_1 28 березня ображав ОСОБА_4 за її зовнішній вигляд та розумові здібності. 06 вересня він також принижував дитину та вчиняв фізичне насильство, в день складання протоколу про адміністративне правопорушення знову принижував свою доньку. 
В своїх поясненнях від 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 заперечує вчинення ним психологічного та фізичного насильства відносно своєї доньки ОСОБА_4 та зазначає, що остання вимагає гроші, не бажає навчатись та постійно грає в телефоні. 
Відовідно до пояснень ОСОБА_6 від 28 вересня 2023 року, мати щодо своєї доньки насильства не вчиняє, виконує всі її вимоги, а за невиконання вимог ОСОБА_4 погрожує втекти з дому. Відео, яке дитина поширила в соціальні мережі розцінює як помсту батькові за те, що просив її виконати домашнє завдання. 
Також в матеріалах справи містяться Акти обстеження умов проживання дитини та проведення оцінки рівня безпеки дитини, висновками яких є необхідність поставлення дитини на облік, як таку, що опинилась а складних життєвих обставинах, тимчасового вилучення та поміщення до медичного закладу. 
В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності оскільки його не було в цей час вдома, що підтверджуються відеозаписами з камер відео нагляду, банківським виписками. Зокрема, на його думку, протокол містить відомості про події саме о 11:00 год. 28.09.2023, хоча вдома була лише дитина, а його вдома не було.
Разом з тим, в суді першої інстанції, як законний представник була викликана  ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні зазначила, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не є правдивими, а надуманими, зокрема вигаданими їх донькою. На думку ОСОБА_6 дитина сама зробила звукозапис - мікшування, бо на записах є ніби і її голос, але він не схожий.
В суді першої інстанції, як законні представники були викликані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили про те, що вони є працівниками служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та зазначили, що під час моніторингу соціальних мереж було виявлено акаунт малолітньої ОСОБА_4 , яка розмістила в соціальній мережі звукозаписи, які містили ознаки цькування її батьком, зокрема образи нецензурною лайкою. Після цього, прийнято рішення про направлення відповідних матеріалів до поліції, і вже під час спільного опрацювання встановлено, зокрема при опитуванні малолітньої ОСОБА_4 психологом, тривалого системного цькування ОСОБА_1 своєї дитини, що супроводжувалось словесними образами, погрозами, які значно принижували гідність малолітньої дитину, та за ознакою тривалості завдали значної моральної шкоди дитині.
В суді першої інстанції, потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, та зазначила, що батько постійно виражається в її бік нецензурною лайкою, принижує психологічно її та маму ОСОБА_6 , висловлюється негативно про її розвиток. Крім того, ОСОБА_4 повідомила, що вже після цих подій батько обіцяв виправити свою поведінку та більше так не вчиняти.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства - це особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, оскільки ОСОБА_1 є батьком потерпілої ОСОБА_4 , а наявні в матеріалах справи пояснення потерпілої та законних представників є доказами вчинення ОСОБА_1 насильства щодо ОСОБА_4 .
Доводи апеляційної скарги, які обґрунтовані тим, що до суду першої інстанції було надано усі докази своєї невинуватості з додаванням фото, відео та копій листування з додатку, що мають фактичне значення спростовуються дослідженням наявних в матеріалах справи аудіозаписів зі флеш-накопичувача та DVD диску, які місять нецензурну лайку, мають грубий характер, негативні висловлювання та приниження гідності ОСОБА_4 .
Твердження апелянта про те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення на момент вчинення насильства відносно його доньки - ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не перебував вдома, на підтвердження чого долучає відеозапис із камер спостереження. Дослідивши надані докази апеляційний суд відхиляє зазначений довід апеляційної скарги за недоведеність, оскільки відеозаписи із камер спостереження мають несуцільний, а фрагментований характер та не ставлять під сумнів достовірність аудіозаписів, що містяться в матеріалах справи. 
Інші доводи апеляційної скарги не віднайшли свого обґрунтування, а тому висновків суду не спростовують.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, є необґрунтованими, констатуються з формальних підстав і є такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об`єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.
Вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджена належними та допустимими доказами.
З огляду на викладене, апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б свідчили про незаконність винесеної у справі постанови.
Будь-яких інших переконливих доводів, які б ставили під сумнів висновок суду першої інстанції про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, апелянтом не наведено.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 є законною та обґрунтованою, а тому, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 залишити без задоволення.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2023 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя