ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 673/1091/23
Провадження № 22-ц/4820/693/24
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,
розглянув у порядку ч. 1 ст. ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 673/1091/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд
                                            в с т а н о в и в : 
В жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернулася в суд із позовом та просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти для доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. 
Обґрунтовуючи свої вимоги вказувала, що вони з відповідачем є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка є повнолітньою та продовжує навчатися на денній формі у Харківському національному університеті внутрішніх справ з орієнтованим терміном закінчення навчання - липень 2026 року. Фактично вона перебуває на утриманні матері, проте позивачка не може самостійно забезпечувати її усім необхідним. ОСОБА_1 добровільно допомоги щодо утримання доньки не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки до закінчення її навчання. 
Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року вказаний позов було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно, починаючи з 02.10.2023 року і на період її навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.
Не погоджуючись із цим рішенням суду ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким відмовити в позові.
Так, апелянт вказує, що позивачем не було надано суду належних доказів на підтвердження обставин позову, а саме наявності потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням доньки, відповідно до умов ст. 199 СК України (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників, тощо). Суд, не з`ясувавши та не перевіривши належними чином обставини справи, прийняв необґрунтоване та помилкове рішення. 
Вказує, що їх донька є курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ, філіал якого знаходиться в м. Вінниця. Підготовка курсантів здійснюється за державним замовленням, за денною формою навчання. Тобто, її навчання є безкоштовним, крім того, вона отримує грошове забезпечення (стипендію), повне матеріальне забезпечення, безкоштовне проживання в гуртожитку, триразове харчування, речове забезпечення, медичне обслуговування у відомчому медичному закладі. 
Апелянт вказує, що не відмовляється і ніколи не відмовлявся від надання домоги доньці. 06 жовтня 2023 року ним подано рапорт на ім`я командира військової частини в якому просив утримати з його доходів аліменти в добровільному порядку в розмірі 6000 грн. на утримання доньки. Тобто, апелянт вказує, що вже сплачує аліменти в добровільному порядку на особистий рахунок доньки.
Однак, на його думку, позивачка, хоче отримувати кошти особисто, а потім на власний розсуд витрачати їх на утримання доньки, з чим він не погоджується, оскільки вважає, що донька є повнолітньою і має право самостійно розпоряджати коштами на своє утримання. Тому, посилаючись на вищезазначене, просить задоволити його апеляційну скаргу.
Перевіривши матеріали справи, колегія судді вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки МВС Харківського національного університету внутрішніх справ № 1/1475 від 18.09.2023, виданої ОСОБА_4 , вона дійсно є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ IV рівня акредитації. Зараховано на навчання з 01.09.2022, передбачаємий термін закінчення навчання - липень 2026.
Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_3 вказувала, що спільна дочка сторін - ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, як повнолітня дитина у зв`язку з навчанням, при цьому просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення дитиною 23 років.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що донька сторін навчається на денній формі навчання, а відповідач, як батько, має можливість та зобов`язаний надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки на час її навчання, тому дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Однак з такий висновком суду в повній мірі погодитись не можна.
Згідно з частиною другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Постановою Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
Отже стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Тобто, обов`язок утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що ОСОБА_4 навчається та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_1 , будучи працездатним та маючи відповідний дохід у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця, має можливість надавати таку допомогу і, дослідивши та оцінивши усі докази, що надані учасниками справи, суд першої інстанції дійшовши вірного висновку про стягнення аліментів з відповідача, однак помилково визначив їх у розмірі частини всіх видів доходу відповідача.
Так, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ОСОБА_4 , яка є дочкою сторін у цій справі, на день постановлення оскаржуваного судового рішення є повнолітньою, продовжує навчання у Харківському університеті внутрішніх справ безкоштовно (навчання за державним замовленням) і не працює. 
Разом з тим, позивачем ОСОБА_3 не надано доказів щодо розміру потреб повнолітньої дочки, що пов`язані із державною формою навчання (позивач не сплачує кошти за навчання дитини в навчальному закладі) та відповідно понесених нею витрат на таке навчання у вигляді оплати проживання дитини та інших, тобто не доведено необхідність визначення розмірі аліментів в сумі частини усіх видів доходу відповідача.
Враховуючи факт повноліття дочки сторін, її навчання на денній формі у Харківському університеті внутрішніх справ за державним замовленням, необхідність її потреб на міський проїзд, додаткове харчування та навчальну літературу, не доведення відповідачем неможливості надання матеріальної допомоги та враховуючи спільний обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги повнолітній дитині, яка продовжує навчання, апеляційний суд вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів є завищеним і не відповідає обставинам справи.
Разом з тим, на думку колегії суддів, неспроможними є твердження апелянта про незаконність судового рішення та про відсутність підстав щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Адже доказів того, що дочка сторін в зв`язку з навчанням у Харківському університеті внутрішніх справ перебуває саме на повному речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні за рахунок державного бюджету, отримає стипендію, у зв`язку із чим не потребує матеріальної допомоги, на що посилається апелянт в апеляційній скарзі, останнім суду надано не було.
Не приймаються апеляційним судом посилання апелянта про те, що аліменти мають сплачуватись лише на користь повнолітньої дочки ОСОБА_4 . 
Так в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року в справі № 758/6870/17-ц  зазначено правова позиція, згідно якої, якщо з позовом до суду першої інстанції звернулась матір дитини, то на підставі частини третьої статті 199 СК України саме на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, в зв`язку з чим відсутні підстави для стягнення аліментів виключно на користь дитини. 
З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, що підлягають до стягнення із відповідача на користь позивачки слід змінити, зменшивши розмір аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З врахуванням викладеного та, оскільки апеляційним судом позов задоволено частково, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частини всіх доходів, тобто позов задоволено на 2/3 від заявлених вимог, то з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в сумі 715, 73 (1073,6/3х2).

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 11 січня 2024 року змінити, виклавши абзац другий та третій резолютивної частини рішення в наступній редакції:
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2023 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23 років.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збору в дохід держави 715, 73 грн. (сімсот п`ятнадцять гривень 73 копійки).
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова