ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
18 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 759/18390/21
провадження № 61-13448св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року в складі колегії суддів: Сушко Л. П., Гаращенка Д. Р., Олійника В. І.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень у справі
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, відшкодування збитків, пов'язаних з витратами на утримання майна, стягнення заборгованості в порядку реституції, стягнення додаткових витрат на дитину.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року позовну заяву залишено без розгляду.
Скасовано заходи забезпечення позову, які вжиті згідно з ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 вересня 2021 року в цивільній справі № 759/18390/21, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які обліковуються на всіх відкритих рахунках і вкладах чи на збереженні у банках або інших фінансових установах, виявлених державним або приватним виконавцем під час виконавчого провадження, на грошові кошти, що перебувають в управлінні фондів, трастів, інших установ, що в інтересах ОСОБА_2 здійснюють управління його активами, а також на грошові кошти ОСОБА_2 на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, за виключенням грошових коштів, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, в межах суми заявлених позовних вимог - 14 714 072, 60 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, два рази поспіль не з`явилася в судове засідання, не скористалася правом подати заяву про розгляд справи за її відсутності, тому позов підлягає залишенню без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статі 257 ЦПК України.
Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали від 10 вересня 2021 року, підлягають скасуванню на підставі частини дев`ятої статті 158 ЦПК України.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 000, 00 грн.
Додаткове рішення мотивоване тим, що на підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на отримання професійної правничої допомоги суду надано оговір про надання правової допомоги від 15 жовтня 2020 року, додаткову угоду № 1 від 30 грудня 2022 року до договору про надання правової допомоги від 15 жовтня 2020 року, додаткову угоду № 2 від 08 лютого 2023 року до договору про надання правової допомоги від 15 жовтня 2020 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 08 лютого 2023 року про сплату витрат за надання правової допомоги в розмірі 45 000,00 грн.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені відповідачем витрати у сумі 45 000,00 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, наявні підстави для задоволення заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року скасовано додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 березня 2023 року.
У задоволенні заяви адвоката Марченка В. М., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та додаткове рішення, апеляційний суд виходив з відсутності правових підстав для залишення позову без розгляду. Відповідно до статей 257,223 ЦПК України  правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки позивача (двічі поспіль) в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. 
29 листопада 2022 року судове засідання не відбулося у зв`язку з тим, що справу знято з розгляду, а в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача про дату і час судового засідання, призначеного на 07 лютого 2023 року, тому суд першої інстанції помилково залишив позов без розгляду.
Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 07 лютого 2023 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, відсутні підстави для стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з тим, що остаточне рішення у справі не ухвалено.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У вересні 2023 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року та залишити в силі ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року.
На обґрунтування касаційної скарги зазначав, що апеляційний суд безпідставно поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення позову без розгляду. 
Апеляційний суд дійшов помилкового висновку про поважність причин неявки позивача та її представника в судові засідання, призначені на 03 жовтня 2022 року та 29 листопада 2022 року.
Представник позивача ОСОБА_4 07 лютого 2023 року звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі, що свідчить про її обізнаність про призначення справи до розгляду на вказаний день. Окрім того, представник позивача зареєструвала свою офіційну електронну адресу в ЄСІТС, отримувала на електронну пошту всі судові рішення та процесуальні документи у справі, відтак їй було відомо про призначення судового засідання у справі на 07 лютого 2023 року.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зі Святошинського районного суду м. Києва.
12 жовтня 2023 року справа № 759/18390/21 надійшла до Верховного Суду.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 направила відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Позиція Верховного Суду
Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою, п`ятою статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, головною передумовою залишення позовної заяви без розгляду є неявка у судове засідання належним чином повідомленого позивача двічі поспіль, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Згідно з частинами третьою, шостою статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Частиною тринадцятою статті 128 ЦПК України передбачено, що за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Як убачається з матеріалів справи, судові засідання в суді першої інстанції призначались неодноразово.
Два останні судові засідання у цій справі були призначені на 29 листопада 2022 року та 07 лютого 2023 року.
Судове засідання, призначене на 29 листопада 2022 року, не відбулося та справа була знята з розгляду у зв`язку з відсутністю електроенергії в приміщенні суду.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження надіслання та отримання позивачем чи її представником судових повісток про виклик в судове засідання, призначене на 07 лютого 2023 року.
Зокрема, у довідці про направлення електронного листа з судовою повісткою про виклик представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 у вказане судове засідання відсутні відомості про доставку електронного листа та дату його отримання. 
З огляду на викладене, правильним є висновок апеляційного суду про відсутність підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, для залишення позову без розгляду.
Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до власного тлумачення норм права, необхідності переоцінки доказів, що відповідно до статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року, якою скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року, залишити без змін залишити без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року, якою скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 лютого 2023 року, залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко