ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/24480/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Божко Л.А., Суховарова А.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 (суддя першої інстанції Озерянська С.І.) в адміністративній справі №160/24480/23 за позовом   ОСОБА_1   до  Військової частини НОМЕР_1 , Дніпропетровського обласного територіального  центру комплектування та соціальної підтримки,  Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Центрально-Міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки  про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
25.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не надання ОСОБА_1 грошового атестата (розрахункової книжки), довідки про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед датою звільнення ОСОБА_1 Центрально-Міському районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки в м. Кривий Ріг; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 невідкладно надіслати грошовий атестат (розрахункову книжку), довідку про додаткові види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед датою звільнення ОСОБА_1 на адресу Центрально-Міського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в м. Кривий Ріг, з урахуванням прийнятого рішення, Дніпропетровським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 160/6525/23 від 29.06.2023 року, (рішення суду набрало законної сили 01.08.2023 року, з 07.09.2023 року знаходиться на стадії виконання), яким визнано бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та не виплати на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення з 27.03.2017 року по 27.03.2020 року (за 36 місяців) з обов`язковою індексацією і сплатою до бюджету єдиного податку на соціальне страхування з нарахованих сум, яким також зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення з 27.03.2017 року по 27.03.2020 року, (за 36 місяців) з обов`язковою індексацією і сплатою до бюджету єдиного податку на соціальне страхування з нарахованих сум; зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки обчислити вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням часу служби в період з 05.08.1982 року по 16.02.1993 року - в Збройних силах СРСР і України. З 13.02.1995 року по 31.08.2000 року - в МВС України на посадах офіцерського складу. З 29.04.2015 року по 27.03.2020 року - в Збройних Силах України, з яких з 19.09.2015 року по 25.12.2015 року, 30.12.2015 року по 20.02.2016 року, 06.03.2016 року по 18.03.2016 року, 11.05.2016 року по 12.05.2016 року, 29.05.2016 року по 03.08.2016 року, 13.08.2016 року по 29.08.2016 року, 02.09.2016 року по 14.09.2016 року, 19.09.2016 року по 24.10.2016 року - в пільговому обчисленні з розрахунку один місяць за три місяці служби відповідно до п.п. а) п. З Постанови КМУ від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» та направити документи ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ в редакції, яка діяли на час звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути документи ОСОБА_1 про призначення пенсії та призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 28 березня 2020 року відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ в редакції, яка діяли на час звільнення ОСОБА_1 .
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2023, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Центрально-Міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропущення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
          Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
          Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2023, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Центрально-Міський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху. Встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропущення.                    
Також суд першої інстанції зазначив, що ухвала про залишення позовної заяви без руху 04.10.2023 була доставлена на електронну адресу позивача.
          Оскільки станом на 31.10.2023 позивач не усунув недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
          Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з наступного.
          Положеннями ч. 2 ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
          Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.
          Частинами 1, 2 ст. 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
          В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
          Частиною 5 ст. 251 КАС України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
          Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
          Отже, законодавством визначено, що відлік процесуального строку пов`язується з днем вручення судового рішення, який встановлюється за правилами ч. 6 ст. 251 КАС України.
          Згідно із ч. 11 ст. 251 КАС України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
          Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, ухвалою суду від 29.09.2023 зазначена позовна заява була залишена без руху та надано строк на усунення недоліків десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом подання до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропущення.
Також, як вказав суд першої інстанції, ухвала про залишення позовної заяви без руху 04.10.2023 була доставлена на електронну адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи.
          Колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції, в позовній заяві позивач, окрім іншої інформації, вказав адресу електронної пошти.
          Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 6 ст. 251 КАС України, днем вручення судового рішення є: день вручення судового рішення під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
          Відповідно до ч. 5 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
          Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
          Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
          Відповідно до ч. 7 ст. 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
          Згідно з частиною п`ятою статті 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
          Відповідно до частини шостої статті 18 КАС України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.
          Згідно з частиною сьомою статті 18 КАС України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
           04 жовтня 2021 року Державна судова адміністрація України офіційним листом повідомила міністерства, центральні органи виконавчої влади, облдержадміністрації, місцеві та апеляційні суди, Національну асоціацію адвокатів України та територіальні управління ДСА України про початок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС, які почали офіційно функціонувати з 5 жовтня 2021 року.
          З огляду на викладене, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система на момент виникнення спірних правовідносин почала роботу.
Відповідно до п. 5.8 розділу І Загальні положення Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищою Ради Правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 , офіційна електронна адреса це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.
           04.09.2021 ВРП на сайті Судова влада оприлюднила оголошення про створення та забезпечення функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС: Електронний кабінет, Електронний суд, підсистеми відеоконференцзв`язку (https://court.gov.ua/press/news/1173657).
          Таким чином, перебіг процесуального строку, початок яких пов`язаний з моментом вручення процесуального документу учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставляння документів до Електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС Електронний суд.
          Колегія суддів зазначає, що у розумінні Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в «Електронному кабінеті» ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.
          Аналогічну позицію викладено у постанові Верховного Суду від 7.07.2022 у справі №120/4298/21-а.
          Враховуючи те, що в матеріалах справи не міститься доказів того, що електронна адреса, яку вказував позивач міститься в одному з державних реєстрів, а також те, що в матеріалах справи відсутня довідка про доставку електронного листа в підсистемі «Електронний суд» колегія суддів вважає необґрунтованим та помилковим наведений вище висновок суду першої інстанції щодо дати отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви, оскільки такий спосіб повідомлення про ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 про залишення позовної заяви без руху, як направлення копії ухвали на електронну пошту, у цій категорії справ не передбачений КАС України та не може свідчити про належне вручення вказаної ухвали скаржнику, оскільки остання мала бути направлена скаржнику у порядку та спосіб, визначений положенням статті 251 КАС України, а саме в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення або в електронній формі через ЄСІТС.
          Матеріали справи не містять відомостей про направлення судом першої інстанції ухвали про залишення апеляційної скарги без руху відповідно до приписів статті 251 КАС України.
          Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належного отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної без руху. При цьому, позивач заперечує отримання копії ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 про залишення позовної заяви без руху.
          Колегія суддів зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18) наголошено на тому, що повернення апеляційної скарги з тих підстав, що особа не виконала вимог ухвали про усунення недоліків, можливо лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, тобто ознайомилася з її змістом, але ухилилася від виконання вимог, указаних в ухвалі. Неотримання заявником копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху виключає можливість усунення особою зазначених в ній недоліків скарги в установлений судом строк.
          Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          За таких обставин, наявні у матеріалах справи відомості не давали суду першої інстанції обґрунтованих підстав для встановлення факту вручення позивачеві ухвали про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений процесуальний спосіб, що відповідно слугує початком перебігу процесуального строку для усунення відповідних недоліків апеляційної скарги.
          Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладені у постанові від 01 лютого 2023 року по справі № 560/5541/20.
          На час прийняття оскаржуваної ухвали суд першої інстанції достовірно не пересвідчився в належному отриманні ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачем.
          Застосування наслідків, встановлених положеннями пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України, можливе лише за умов беззаперечного встановлення та з`ясування судом дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, яке є визначальним для обчислення строку встановленого судом для усунення відповідних недоліків.
          Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 760/22516/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 826/10044/18.
          При цьому, з урахуванням наведених висновків, колегія суддів не надає правої оцінки питанню дотримання позивачем строків звернення до суду із цим адміністративним позовом.
          За наведеного правового регулювання та обставин справи колегія суддів констатує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.
          У відповідності до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
          Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
          Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання у даній справі, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 в адміністративній справі №160/24480/23 скасувати.
Справу № 160/24480/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
          Постанова набирає законної сили 11 січня 2023 року та не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст постанови складено 16 січня 2023 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров