Справа № 991/9417/23
Провадження №11-кп/991/43/24

У Х В А Л А
12 січня 2024 року   м. Київ

Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на вирок Вищого антикорупційного суду від 04.12.2023 у кримінальному провадженні № 52023000000000527 від 20.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Вищого антикорупційного суду від 04.12.2023 затверджено угоду про визнання винуватості від 20.10.2023 між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 52023000000000527 від 20.10.2023.
Цим вироком суд визнав ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначив йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, просить скасувати вирок Вищого антикорупційного суду від 04.12.2023 щодо ОСОБА_4 і направити матеріали кримінального провадження до Національного антикорупційного бюро України для здійснення досудового розслідування у загальному порядку.
За твердженням захисника вирок Вищого антикорупційного суду від 04.12.2023 щодо ОСОБА_4 стосується прав та порушує інтереси його підзахисного ОСОБА_3 , що дає останньому право на оскарження відповідно до ст.ст.24, 394 КПК України. Зазначає, що зміст оскаржуваного вироку дозволяє ідентифікувати ОСОБА_3 як Особу-1, оскільки він відповідно до наказів по філії «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця» з 22.08.2016 обіймав посаду заступника керівника філії «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця», з 02.11.2016 виконував обов`язки начальника вказаної філії, з 16.12.2016 обіймав посаду начальника, а з 22.02.2017 у зв`язку зі зміною назви адміністративної посади - директора філії «ЦЗВ» АТ «Укрзалізниця». 

За результатами перевірки апеляційної скарги суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вказаною нормою закону визначено не лише вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості, а й конкретні підстави для такого оскарження.
Обвинувачення, визнане судом першої інстанції доведеним, стосується виключно ОСОБА_4 , який уклав угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. При цьому, дії інших осіб суд першої інстанції не досліджував й оцінку їм не надавав. Оскаржуваний вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , не зачіпає права, свободи й інтереси ОСОБА_3 , який є підозрюваним у іншому кримінальному провадженні. 
Захисник ОСОБА_2 не є особою, яка відповідно до ч.4 ст.394 КПК України має право на апеляційне оскарження вироку в інтересах ОСОБА_3 , оскільки він є підозрюваним або обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, зокрема, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню захиснику, оскільки вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу. 
Керуючись ст.ст. 392, 394, 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на вирок Вищого антикорупційного суду від 04.12.2023 повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя                                                                          ОСОБА_1