Справа № 465/7373/21                        Головуючий у 1 інстанції: Мартьянова С.М. 
Провадження № 22-ц/811/3687/23                Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 березня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Ванівського О.М.,
суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
секретаря Цьони С.Ю.
з участю: апелянта – ОСОБА_1 , представника позивача АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Дільного Н.З.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 12.10.2023 року по справі №465/7373/21,-

в с т а н о в и в:
В листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Франківського районного суду м. Львова з заявою про роз`яснення ухвали суду від 12.10.2023 по справі №465/7373/21.
Свої вимоги мотивував тим, що Франківським районним судом міста Львова по справі 465/7373/21 за позовом АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії-Львівського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №396028 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.05.2013 року було ухвалено заочне рішення від 07.07.2022 року.
На дане рішення суду заявником було подане повідомлення (заява) від 19.06.2023 року про скасування заочного рішення від 07.07.2022 року.
12 жовтня 2023 року суддею Франківського районного суду м. Львова постановлена ухвала, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року по цивільній справі №465/7373/21 – відмовлено.
Заявник вказує, що всі аргументи і докази були на його стороні однак в задоволені його заяви було відмовлено.
Тому, зазначене рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується: заявником не надано суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення; посилання заявника, що позовну заяву подано неналежним позивачем не знайшли свого підтвердження згідно матеріалів справи. Також заявнику необхідно знати: повноваження суду у відповідності до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»; за яким місцем роботи отримує заробітну плату суддя ОСОБА_2 при здійснені нею правосуддя.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали суду від 12.10.2023 року по справі №465/7373/21 - відмовлено.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 .
Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, та неповним з`ясуванням усіх обставин справи.
Покликається на те, що рішення суду є не зовсім зрозумілим (неясним) в частині, що стосується: заявником не надано суду жодних доказів, які можуть бути визнані судом, як такі, що мають істотне значення для вирішення спору, та які не були враховані судом при ухваленні заочного рішення; посилання заявника, що позовну заяву подано неналежним позивачем не знайшли свого підтвердження згідно матеріалів справи, що не відповідає наявним в матеріалах справи документах.
Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про роз`яснення рішення задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта – ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, представника позивача АТ «Державний ощадний банк України» - адвоката Дільного Н.З. на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. 
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Постановляючи ухвалу про відмову в роз`ясненні ухвали суду, суд першої інстанції виходив з того, що не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказує на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне. 
Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 07.07.2022 року позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №396028 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.05.2013 року - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за договором №396028 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 31.05.2013 року станом на 06.07.2021 року в сумі 15 344 (п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири гривні) грн. 70 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк судовий збір у сумі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят гривень) грн.
19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 07.07.2022 року у цивільній справі №465/7373/22.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.10.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 07.07.2022 року. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2022 року – відмовлено.
Згідно із ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.
Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.
Крім цього, роз`яснення рішення суду можливе тоді, коло воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що в заяві про роз`яснення рішення має бути зазначено, що саме в рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.
Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, він лише має роз`яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко або незрозуміло ним сформульовані, що, в свою чергу, позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим як для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання.
Таким чином, є дві умови, за яких роз`яснюється рішення: перша умова - це та, що не можна змінювати його зміст, а друга - якщо воно є незрозумілими для тих, кого зобов`язано його виконувати і орган, який буде його виконувати.
Відтак, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.
Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, так як існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду, у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року у справі № 808/1298/15, провадження №К/9901/47009/18.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення, як засобу усунення недоліків ухваленого судового акту є його неясність, невизначеність.
Фактично, роз`яснення рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Таким чином, з огляду на зміст статті 271 ЦПК України роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.
При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, прийняті з процесуальних питань, які не стосуються предмета спору, що виник між сторонами у справі, а лише вказує на ту чи іншу процесуальну дію, прийняту судом у межах наданих йому повноважень.
Оскільки ухвала про відмову в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення не відноситься до судового рішення, яким спір вирішено по суті, до того ж, вона є зрозумілою,  вона не підлягає роз`ясненню в порядку ст.. 271 ЦПК України.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши доводи відповідача, викладені у заяві, прийняв законну ухвалу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 21 листопада 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 14.03.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.