ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2591/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області     
на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду   від  25.07.2023, (суддя суду першої інстанції  Богатинський Б.В.), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Запоріжжі, в адміністративній справі №280/2591/23   за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Національної поліції в Запорізькій області     про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
          26.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб.
          Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 25.07.2023 задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 22.03.2021 по 09.11.2022. Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 компенсацію за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції в Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ст. 60 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що відносини, що виникають у зв`язку з вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.  При цьому відповідач зазначає, що питання проходження служби в поліції не регламентується Положенням №114, відтак суд не мав підставі застосовувати вказане положення під час розгляду справи. Також, безпідставним є застосування судом приписів ст. 235 КЗпП України, оскільки в даній справі не вирішується питання про поновлення позивача на роботі. Також, відповідач наголошує, що позивачу було виплачене грошове забезпечення з урахуванням додаткової винагороди, відтак сума грошового забезпечення у спірний період не є меншою. 
          Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він посилаючись на необгрнутованість доводів вкарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга   підлягає   частковому задоволенню за наступних підстав. 
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с, відповідно до п. 3 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 призначено заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції у зв`язку із скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 280/4010/21, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с в частині, якою відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначено полковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.
Наказом ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2022 № 1188 о/с по особовому складу скасований пункт наказу ГУНП від 22.03.2021 № 157 про призначення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 грн. увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначити на рівнозначну посаду.
Наказом від 09.11.2022 № 1189 о/с по особовому складу звільнений ОСОБА_1 за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням реорганізаційних заходів) з 09 листопада 2022 року. 
12.12.2022 позивач через представника звернувся до відповідача з запитом щодо виплати компенсації за дні невикористаної відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Головне управління Національної поліції в Запорізькій області розглянуло запит позивача та надало лист від 22.12.2022 №1898/05/12-2022, у якому повідомлено, що оскільки виплату одноразової грошової допомоги при звільненні здійснено після надходження на розрахунковий рахунок ГУНП в Запорізькій області фінансування на зазначені цілі (25.11.2022), в терміни, визначені чинним законодавством, підстав для виплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку немає. Відповідно до частини 10 статті 93 Закону поліцейським, які звільняються з поліції, грошова компенсація виплачується лише за невикористану в році звільнення відпустку. Пунктом 8 розділу III Порядку № 260 визначено, що виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. ОСОБА_1 нараховано та виплачено грошову компенсацію за 37 діб невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік (наказ ГУНП від 09.11.2022 № 1189о/с) у повному обсязі, як це передбачено чинним законодавством. ОСОБА_1 за час служби в ГУНП в Запорізькій області не використав щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 діб, додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік - у кількості 15 діб.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не виплати різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи та компенсації невикористаної відпустки за 2021 рік, позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання різниці в грошовому забезпеченні за період з 22 березня 2021 року по 09 листопада 2022 року, оскільки він був незаконно переведений на іншу нижче оплачувану посаду. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України Закону України від 02.07.2015р. №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону №580-VIII).
Частиною 5 статті 59 Закону №580-VIII передбачено, що Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Відповідно до частини першої статті 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною другою статті 65 Закону №580-VIII встановлено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції, нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.
          Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
На виконання даної норми Закону наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання.
Відповідно до пункту 6 вказаного Порядку поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Також, відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.
          Встановлені обставини справи свідчать, що рішенням суду Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі №  280/4010/21, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2022 року, визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 22.03.2021 №157 о/с в частині, якою відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" призначено полковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) заступником начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 гривень, увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.
Також, наказом ГУНП в Запорізькій області від 09.11.2022 № 1188 о/с по особовому складу скасований пункт наказу ГУНП від 22.03.2021 № 157 про призначення, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" полковника поліції ОСОБА_1 , на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції, з посадовим окладом 3000 грн. увільнивши його з посади заступника начальника Дніпровського відділу поліції, у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначити на рівнозначну посаду.
При цьому,          відповідачем не нараховано  та не виплачено на користь позивача різницю грошового забезпечення за час виконання обов`язків на нижче оплачуваній посаді, які він недоотримував внаслідок незаконного призначення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Запорізького районного управління поліції.
Із наявної в матеріалах справи інформації ГУНП в Запорізькій області про розміри грошового забезпечення позивача встановлено середньомісячне грошове забезпечення, за два останні місяці (січень 2021 року - 19394,53 грн., лютий 2021 року - 19281,07 грн.), які передували місяцю переведення на посаду заступника начальника відділення поліції становило - 19    337,80 грн. (згідно довідки від 26.06.2023 №1136/12/01-2023).
Відповідно до наданих розрахункових листів:
- грошове забезпечення за посадою заступника начальника Дніпровського ВП: січень 2021 року 19887,52 грн. Фактично отримано - 19887.52 грн, лютий 2021 року 19887,56 грн., фактично отримано - 19887.52, 
- грошове забезпечення за посадою заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції: березень 2021 року 18660,94 грн., всього отримано - 18660.94 грн, квітень 2021 року 16085,05 грн., всього отримано - 16085.05 грн, травень 2021 рік 13863,95 грн., всього отримано 13863.95 грн, червень 2021 року 13807,00 грн., всього отримано - 13807 грн, липень 2021 рік 13984,67 грн., всього отримано 13984 грн, серпень 2021 рік 16085,06 грн., всього отримано 16085 грн, вересень 2021 рік 16085,06 грн., всього отримано 16085 грн, жовтень 2021 рік 16085,06 грн., всього отримано 16085 грн, листопад 2021 рік 14050,66 грн., всього отримано 1050.66 грн, грудень 2021 рік 16085,04 грн., всього отримано 29658, січень 2022 рік 16085,04 грн., всього отримано 16085.0 грн, лютий 2022 рік 17703,45 грн., всього отримано 19321.66 грн.
          При цьому, як видно з матеріалів справи, посадовий оклад позивача за посадою Заступник начальника відділу поліції станом на січень - лютий 2021 року становив 3250 грн, а станом на березень 2021 року -  3169 грн.
          В свою чергу, посадовий оклад за посадою заступника начальника відділення поліції з превентивної роботи (на яку позивача було незаконно переведено) становить 3000 грн.
          Відтак, матеріалами справи підтверджено, що позивача було переведено на нижче оплачувану роботу.
          Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що відповідач в апеляційній скарзі наводить обрахування грошового забезпечення позивача станом на лютий - березень 2021 року в порівнянні з грошовим забезпеченням, яке ОСОБА_1 отримав за період після переведення на іншу посаду, та зазначає, що зменшення грошового забезпечення не відбулось. При цьому, як видно з розрахунків відповідача, останній враховує доплати визначені постановою №168, які були виплачені позивачеві після 24.02.2022. 
          Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24 лютого 2022 року №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанову №168 (в редакції на час звільнення позивача зі служби), пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, на думку суду, одноразова грошова допомога, на яку позивач мав право з березня 2022 року є частиною його грошового забезпечення, яку він фактично отримав. А відтак, вона враховується  для визначення розміру компенсації за час виконання роботи за посадою, на яку позивача було незаконно переведено.
          Суд апеляційної інстанції зазначає, що введення законодавцем додаткової винагороди, за рахунок якої відбулось зростання грошового забезпечення працівників поліції з березня 2022 року, не може свідчити про те, що посада, на яку позивача було незаконно переведено в березні 2021 року  є нижче оплачуваною. 
          Водночас, з розрахункових листів чітко вбачається, що в березні 2022 позивачем отримано грошового забезпечення  17703.51 грн., всього отримано на картку 63643.77 грн, в квітні 2022 позивач отримав грошового забезпечення 17703.51 грн., всього на картку отримав 98660 грн, за травень 2022 позивачем отримано грошового забезпечення у розмірі 17703.56 грн, всього на картку отримано 102413.56 грн., за липень 2022 отримано грошового забезпечення у розмірі 17703.49 грн, отримано всього на картку - 72863.59 грн., в серпні 2022 року позивачем отримано грошового забезпечення - 17703.47 грн., всього отримано на картку - 43259.97 грн., за вересень 2022 позивачем отримано грошового забезпечення на суму 17703.47 грн., на картку отримано 81728.47 грн, в жовтні 2022 позивачем отримано 15724.17 грн, всього на картку отримано 46229 грн.
Тобто, з березня 2022 року грошове забезпечення, яке отримував позивач, зросло за рахунок одноразової грошової допомоги, відтак у порівнянні з грошовим забезпеченням позивача за посадою начальника Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області не відбулось різниці грошового забезпечення за вказаний період, яка б підлягала компенсації позивачу. 
          За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов посилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію грошового забезпечення за період з 01.03.2022 по 09.11.2022.
          Водночас, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 за період з 22.03.2021 по 28.02.2022, включно.
          Стосовно компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпуску, яка складає 30 діб, за 2021 рік та додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 15 діб, суд враховує таке.
Відповідно до  статті 45 Конституції України  кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.
Законом України "Про відпустки" (далі - Закон № 504/96-ВР) установлено державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.
Положеннями  статті 4 Закону № 504/96-ВР встановлено наступні види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13,  14  і  15  цього  Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25,  26  цього  Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.
Згідно зі статтею 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Згідно з абзацами 7-8 пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Проаналізувавши вказані норми чинного законодавства, суд зазначає, що право особи, яка працює, на відпочинок у формі відпустки регламентовано Конституцією України. При цьому, таку особу не може бути позбавлено вказаного права.
Разом з тим, поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Суд звертає увагу на те, що законом не виключаються випадки, за яких поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року та надано поліцейським право використати відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.
Тобто, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.
Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин 2, 3 статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).
Отже, з огляду на відсутність правового врегулювання положеннями Закону №    580-VIII, Порядку № 260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, до року звільнення, суд зазначає, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону № 504/96-ВР.
Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 504/96-ВР і частини 1    статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 826/8185/18 та від 19 січня 2021 року у справі № 160/10875/19.
Як повідомлено відповідачем, що ОСОБА_1 за час служби в ГУНП в Запорізькій області не використав щорічну основну оплачувану відпустку за 2021 рік у кількості 30 діб, додаткову оплачувану відпустку за 2021 рік - у кількості 15 діб.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2021 рік, та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2021 рік.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022 та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині, в іншій частині рішення суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області - задовольнити частково.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 в адміністративній справі № 280/2591/23 - скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022 та прийняти нову постанову.
          Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо ненарахування та невиплати заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різниці в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022, під час протиправного переведення на посаду заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №1 Запорізького районного управління поліції та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області нарахувати та виплатити заступнику начальника Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні за період з 01.03.2022 по 09.11.2022.
          В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25.07.2023 в адміністративній справі № 280/2591/23 - залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
              
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук