ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року	Львів	Справа № 140/13540/23 пров. № А/857/23228/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П. 	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові   апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року  у справі № 140/13540/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ 777 Трейдінг Груп” до  Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Луцьк	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Ксензюк А.Я.	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Товариство з обмеженою відповідальністю “777 ТРЕЙДІНГ ГРУП”  (далі - ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП”, позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2023 №UA205050/2023/000225/2.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року  у справі № 140/13540/23 позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 22.05.2023 №UA205050/2023/000225/2.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, ідентифікаційний код 44356571) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці (44350, Волинська область, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958385) судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги  вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
В доводах апеляційної скарги вказує, що рішення про коригування митної вартості від 22.05.2023 №UA205050/2023/000225/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, позаяк під час перевірки документів, перелічених у графі 44 МД  було установлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнано за ціною договору у зв`язку з тим, що документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме: у платіжному дорученні №10 від 15.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника; поставка товару здійснюється згідно контракту №0702DK від 07.02.2023, продавцем згідно із яким є Vejstruprod Busimport ApS, однак в технічному паспорті №13205805/12853133 в гр.С 1.1, вказаний інший продавець-ARRIVA DANMARK; адреса продавця - Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте, згідно інвойсу автобус поставляється з м.Люблін. 
Також вказує, що адреса завантаження (відправлення) не співпадає з адресою продавця, що не підтверджується з умовами поставки FCA “Якщо постачання здійснюється в іншому місці (тобто не за адресою продавця), то продавець за відвантаження товару відповідальності не несе”. Відповідно такі витрати покладаються на покупця, які є складовою митної вартості та повинні належним чином документально підтвердженні. Однак до митного оформлення та контролю не подавалося жодного письмового підтвердження (договору, контракту або іншого документа), що склад, звідки відбувалося відправка товару, тобто з м. Любліна, Польша, згідно інвойсу №8013093, належить саме продавцю (Vejstruprod Busimport).
Надані документи не дають можливості визначити, ким здійснювалось перевезення - власне покупцем, чи виконавцем, тоді як витрати на транспортування є однією з складових митної вартості.
Вказує, що у зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах, також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, а також у відповідності до вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України”, статей 53, 54 Митного кодексу України декларанту запропоновано надати в 10-денний термін надати додаткові документи, однак витребувані документи декларант відмовився надати, про що вказано в заяві від 22.05.2023 року б/н.
Наявність третьої особи, не передбаченої контрактом, може впливати на вартість товару. Договір (угоду, контракт) із третіми особами не надано.
Відповідно до п. ІІ Постанови правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 “Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах” платіжна інструкція повинна містити обов`язкові реквізити. Договір між ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” та банком, де міститься інформація про використання електронного підпису, не надано.
Митну вартість ввезеного позивачем товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації наявної в митного органу в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 євро (МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079).
Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД №23UA205050036442U5 від 23.05.2023 з наданням гарантій, передбачених Частини сьомої статті 55 МК України.
Проте, позивач з додатковими документами на підтвердження заявленого рівня митної вартості до митниці в межах 80 днів з дня випуску товару не звертався
Позивач  подав відзив  на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Про розгляд апеляційної  скарги сторони повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того визначена у митній декларації №23UA205050021576U2 від 20.03.2023 митна вартість товару у розмірі 359261,10 грн (еквівалентно 9091,10 євро), включає вартість товару (9000,00 євро) і вартість витрат на транспортування до кордону України (91,10 євро), та підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом в тому рахунку і  експортною декларацією №23DK005600294C0230 від 17.05.2023 (а.с.22-23), яка була надана митному органу під час митного оформлення товару. Надані відповідачу при митному оформленні товару відомості про визначення митної вартості товару базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддаються обчисленню, відтак, висновок відповідача про коригування митної вартості є протиправним та підлягає скасуванню.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ТОВ “777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” (покупець) та Vejstruprod Busimport ApS (Данія) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт від 07.02.2023 №0702DK (а.с. 15-18) відповідно до якого продавець зобов`язується продати товар – транспортних засіб такий що був у використанні – автобуси: VDL vin XMGDE18FS0H019221 VDL vin НОМЕР_1 , VDL vin НОМЕР_2 , VDL vin НОМЕР_3 , VDL vin НОМЕР_4 VDL vin НОМЕР_5 VDL vin НОМЕР_6 , VDL vin НОМЕР_7 , VDL vin НОМЕР_8 , VDL vin НОМЕР_9 , VDL vin НОМЕР_10 згідно заявки покупця, а покупець прийняти товар і здійснити оплату на умовах даного контракту.
Згідно із пунктом 2 контракту валютою платежу за цим контрактом є євро. Загальна сума контракту становить 99000 євро, що є еквівалентом 738540 датських крон . Ціна за одиницю транспортного засобу становить 9000 євро, що є еквівалентом 67140,00 датських крон. В комерційному інвойсі зазначається ціна у євро та датських кронах.
Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 07.03.2023 №8013093 компанія Vejstruprod Busimport ApS (Данія) поставила позивачу товар автобус VDL Ambrassador 200, XMGDE18FS0H019221, рік випуску 2010, вартістю 9000 євро (а.с. 19-20).
22.05.2023 з метою здійснення митного оформлення товару: “Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR - (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_11 - включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 26 місць-загальна к-сть стоячих - 44 місця - для людей з обмеженими можливостями - 1 місце-призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування тип двигуна -дизель-робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб. - номер двигуна - невизначений-потужність - 162kw-колісна формула - 4х2 - календарний рік виготовлення - 2010-модельний рік виготовлення – 2010 Країна виробництва- (NL) Торгівельна марка "VDL"., декларантом в інтересах позивача подано до Волинської митниці митну декларацію №23UA205050036274U2. Митна вартість товару заявлена за основним методом - за ціною договору та становить 9000 євро (а.с. 24-25, 81).
До митної декларації додано: рахунок-фактура (інвойс) №8013093 від 07.03.2023, автотранспортна накладна №А081057 від 17.05.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу №13205805/12853133 від 14.04.2015, банківський платіжний документ від 12.05.2023 №10, довідка транспортні витрат №32 від 22.05.2023, висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №344 від 22.05.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 07.02.2023 №0702DK, договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022, договір (контракт) про перевезення №10/05 від 10.05.2023, акт прийому-передачі №10/05 від 22.05.2023,  довідка №220523049 від 22.05.2023, фото від 22.05.2023, копія митної декларації країни відправлення №23DK005600294C0230 від 17.05.2023 (а.с. 15-23, 32-40, 82).
За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи.
У відповідь на електронне повідомлення митниці позивач в заяві від 22.05.2023 повідомив, що додаткових документів для підтвердження заявленої вартості надаватися не буде (а.с. 86 зворот.).
Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2023 №UA205050/2023/000225/2 (а.с. 30-31, 79).
Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів у платіжному дорученні №10 від 15.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника. Поставка товару здійснюється згідно контракту № 0702DK від 07.02.2023. Продавець згідно контракту Vejstruprod Busimport ApS.В технічному паспорті №13205805/12853133 в гр.С 1.1, вказаний інший продавець-ARRIVA DANMARK. Адреса продавця- Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark, проте, згідно інвойсу автобус поставляється з м.Люблін.
У зв`язку з перевіркою відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах згідно статті 53 МК України декларанту запропоновано в 10-ти денний термін надати: висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Витребувані документи декларант відмовився надати, про що вказано в заяві від 22.05.2023 б/н. 
Наявність третьої особи, не передбаченої контрактом, може впливати на вартість товару. Договір (угоду, контракт) із третіми особами не надано. Відповідно до пункту ІІ Постанови правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 “Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах” платіжна інструкція повинна містити обов`язкові реквізити. Договір між ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” та банком, де міститься інформація про використання електронного підпису , не надано.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК  України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частини другої-четвертої статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. 
Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 євро (МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079).
Одночасно із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення UA205050/2023/032602 (а.с.28-29, 80).
На підставі МД від 23.05.2023 №23UA205050036442U5 товар випущено у вільний обіг (а.с.26-27).
Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до статей  49,  50 МК України  митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно з частиною першою     статті  51, частиною першою статті  52 МК України  митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього  Кодексу. Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому  розділом VIII цього Кодексу  та цією главою.
Як встановлено частиною другою  статті 52 МК України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно з частинами першою, другою  статті 53 МК України  у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій  статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята  статті 53 МК     України).
З аналізу наведених норм вбачається, що положення  статті 53 МК України  містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями  статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини третьої  статті 53 МК України  у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.
Згідно зі  статтею 54 МК України  контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень  статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою  статті 54 МК України  передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
За правилами частини шостої  статті 54 МК України  орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій  статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у      главі 9         цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з     частиною першою  статті 55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункти 2, 5 частини другої  статті 55 МК України).
Зазначені положення зобов`язують митницю у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Статтею 57 МК України  встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього      Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей  59  і  60  цього  Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених  статтею 64 цього Кодексу.
Частинами другою та третьою  статті 58 МК України  передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.
Відповідно до частин четвертої п`ятої  статті 58 МК України  митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
З наведених правових норм вбачається, що митний орган, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 22.05.2023 №UA205050/2023/000225/2, підставою для його прийняття стало те, що подані декларантом документи для підтвердження заявленої митної вартості містять розбіжності:   
-          у платіжному дорученні №10 від 15.05.2023 відсутній підпис уповноваженої особи банку, печатка, підпис платника;
-          поставка товару згідно контракту № 0702DK від 07.02.2023 здійснюється продавцем- Vejstruprod Busimport ApS.В, однак  технічний  паспорт №13205805/12853133 в гр.С 1.1,  містить відомості про  реєстрацію транспортного засобу за іншою особою, а зокрема -ARRIVA DANMARK. Наявність такої третьої особи, не передбаченої контрактом, може впливати на вартість товару;
-          згідно інвойсу автобус поставляється з м.Люблін, однак адреса продавця- Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark.
Також судом встановлено, що на підтвердження  задекларованої митної вартості товару позивач надав передбачені статтею 53 МК України документи, а зокрема: рахунок-фактура (інвойс) №8013093 від 07.03.2023, автотранспортна накладна №А081057 від 17.05.2023, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_12 від 14.04.2015, банківський платіжний документ від 12.05.2023 №10, довідка транспортні витрат №32 від 22.05.2023, висновки про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №344 від 22.05.2023, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 07.02.2023 №0702DK, договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022, договір (контракт) про перевезення №10/05 від 10.05.2023, акт прийому-передачі №10/05 від 22.05.2023,  довідка №220523049 від 22.05.2023, фото від 22.05.2023, копія митної декларації країни відправлення MRN23DK005600294C0230 від 17.05.2023 (а.с. 15-23, 32-40). 
Дослідивши перелічені документи, колегією суддів встановлено, що  між ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” (покупець) та Vejstruprod Busimport ApS (Данія) (продавець, адреса- Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark) укладено зовнішньоекономічний контракт від 07.02.2023 №0702DK, предметом якого є транспортні засоби, що були у використанні, у тому числі автобус VDL Ambrassador 200, XMGDE18FS0H019221 (а.с. 15-18).
Згідно із пунктом 2 вказаного контракту валютою платежу за цим контрактом є євро. Загальна сума контракту становить 99000 євро, що є еквівалентом 738540 датських крон. Ціна за одиницю транспортного засобу становить 9000 євро, що є еквівалентом 67140,00 датських крон. В комерційному інвойсі зазначається ціна у євро та датських кронах.
Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) від 07.03.2023 №8013093 компанія Vejstruprod Busimport ApS (Данія) поставила позивачу товар автобус VDL Ambrassador 200, XMGDE18FS0H019221, рік випуску 2010, вартістю 9000 євро (а.с. 19-20).
12.05.2023 позивачем на рахунок нерезидента Vejstruprod Busimport ApS (Данія) перераховано суму 36 000 євро, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №10 (оплата за чотири транспортні засоби відповідно до рахунків-фактур (інвойсів)  №8013093 від 07.03.2023, №8013101 від 07.03.2023, №8013099 від 07.03.2023, №8013095 від 07.03.2023).
Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо  відсутності на платіжному дорученні від 12.05.2023 №10 підпису та печатки платника, то колегія суддів  зазначає, що із змісту пояснень позивача слідує, що вказана платіжна інструкція була виготовлена через систему Інтернет - банкінг АТ “Перший український міжнародний банк”, в якій засвідчення документів здійснюється із застосування кваліфікованого електронного підпису, що пояснює відсутність підпису та печатки на платіжному дорученні.
При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, номер контракту №0702DK від 07.02.2023, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться в тому числі на підставі рахунку-фактури (інвойсу) від 07.03.2023 №8013093, за яким можна визначити, що проведення оплати в тому числі за автобус VDL Ambrassador 200, XMGDE18FS0H019221 вартістю 9000,00 Євро.
Платіжна інструкція містить штамп АТ “Перший український міжнародний банк” про проведення платежу банком 12.05.2023, а відтак підтверджує здійснення оплати за товар у розмірі 9000 євро, відповідно до контракту від 07.02.2023 №0702DK.
Окрім того, відсутність на вказаному платіжному документів підпису та печатки позивача, як  платника не спростовує обставин  щодо фактичної  вартості придбаного позивачем товару, позаяк така вартість також підтверджується зовнішньоекономічним контрактом від 07.02.2023 №0702DK, рахунком-фактурою (інвойс) від 07.03.2023 №8013093.
Тим більше така ж вартість товару зазначена і в експортній декларації  країни відправлення №23DK005600294C0230 від 17.05.2023 (а.с.22-23), яка була надана митному органу під час митного оформлення товару.
Досліджуючи доводи апеляційної скарги відносно невідповідності   адреси продавця- Kongensgade 38, 6070 Christiansfeld, Danmark   місцю  фактичної передачі  товару  для покупця (його представника- транспортної організації),  то судом установлено, що відповідно до  п.3  зовнішньоекономічного контракту №0702DK від 07.02.2023 фактичні умови поставки визначаються інвойсом, відповідно до правил Інкотермс 2010 року.
Відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) №8013093від 07.03.2023  умови поставки автобуса VDL Ambrassador 200, XMGDE18FS0H019221, рік випуску 2010, вартістю 9000 євро за приведеним вище контрактом визначено на умовах: країна походження ЄС,  FCA м. Люблін.
Так, за офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін означає, що постачальник - експортер  зобов`язаний провести всі митні процедури,   включаючи оплату експортних мит та підготовку всіх дозвільних документів на вивіз продукції. Місце поставки умовах FCA - означає, що продавець  власним коштом і під свою відповідальність постачає товар в обумовлене місце, яка  визначається сторонами договору і фактично може знаходитись будь-де.    
Дані умови постачання не обмежуються  у виді транспорту, їх  також можна використовувати під час мультимодальних перевезень.
Таким чином, поставка товару на умовах FCA передбачає, що у вартість товару, обумовлену контрактом та інвойсом вже включені витрати на страхування і доставку товару до місця призначення м. Люблін, а тому покупцем (позивачем у даній справи) не понесено додаткових витрат по доставці автомобіля  до вказаного місця передачі – м. Люблін, а відтак визначення митної вартості товару не потребує коригування   на суму витрат по доставці вказаного транспортного засобу до міста Люблін.
Стосовно ж доставки вказаного транспортного засобу з  міста Люблін до митної території України, то  на підтвердження вартості витрат на транспортування вказаного товару митному органу було надано: договір про надання послуг №10/05 від 10.05.2023, укладений між ТОВ “ЕПІТРАНС” (виконавець) та ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” (замовник), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з транспортування чотирьох автобусів, у тому числі автобус VDL vin XMGDE18FS0H019221 власним ходом з місця знаходження вантажу за адресою: місто Люблін, Польща до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вул.. Володимирська, 151, Волинська обл., Україна (а.с.38-40).
Згідно із пунктом 4.2 вказаного договору вартість послуг, що надаються виконавцем, за умовами даного договору становить 20   000,00 грн.
Факт надання вказаних послуг на загальну суму 20   000,00 грн підтверджується актом прийому-передачі від 22.05.2023 до договору №10/05 від 10.05.2023 (а.с.37).
Як вбачається із довідки про витрати на транспортування від 22.05.2023 №32, ТОВ “ЕПІТРАНС” повідомило, що витрати на доставку транспортного засобу VDL vin НОМЕР_11 для ТОВ “ 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП” по маршруту Люблін (Польща) – м. Ковель (Україна) становить 5000,00 грн, в тому числі: Люблін (Польща) – Ягодин (Україна) – 3600,00 грн; Ягодин (Україна) - м. Ковель (Україна) – 1400,00 грн (а.с.36).
При цьому, вартість витрат на перевезення товару, яка включена до митної вартості товару складає 3600,00 грн, що в еквіваленті становить 91,10 Євро (витрати з перевезення вантажу до кордону України).
З вищенаведеного слідує, що визначена у митній декларації №23UA205050021576U2 від 20.03.2023 митна вартість товару у розмірі 359261,10 грн (еквівалентно 9091,10 євро), включає вартість товару (9000,00 євро) і вартість витрат на транспортування до кордону України (91,10 євро), та підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом. 
За обставин цієї справи, декларант поніс витрати з перевезення товару від місця передачі товару перевізнику з м. Люблін до кордону України, що відповідає умовам поставки FCA (що і було зазначено у графі 20 митної декларації №23UA205050036274U2 від 22.05.2023).
Вказані документи надані Волинській митниці, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митній декларації №23UA205050036274U2 від 22.05.2023.
Щодо доводів митниці про те, що згідно контракту від 07.02.2023 №0702DK продавцем товару є Vejstruprod Busimport ApS, однак в технічному паспорті №13205805/12853133 в гр.С 1.1, вказано  іншу особу, а зокрема - ARRIVA DANMARK, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. 
Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. З поданих декларантом документів (контракту від 07.02.2023 №0702DK) зрозуміло, що продавцем є компанія Vejstruprod Busimport ApS. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що законодавством України з питань зовнішньоекономічних відносин та митного оформлення не передбачено обов`язку з приводу надання декларантом документів про походження товару у попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера. 
Стосовно ж питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників, то  відповідно до пункту 8 частини 1 ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів в тому числі і шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих митному органу. 
Отож, у разі виникнення сумніву щодо наявності чи відсутності договірних взаємовідносин по ланцюгу постачання транспортного засобу, а зокрема  між  продавцем вказаного транспорту - компанією Vejstruprod Busimport ApS та особою, яка зазначена як власник ввезеного транспортного засобу -ARRIVA DANMARK та ціни, що фактично сплачена власнику транспортного засобу, то митний орган  уповноважений був здійснити митний контроль шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення  для з`ясування вказаного питання. Натомість, перекладаючи обов`язок з приводу надання інформації та  документів по ланцюгу постачання країни експортера  на покупця, який такими документами не володіє,  покладає на нього  невиправданий  та не обґрунтований чинним законодавством тягар доказування.
При цьому, колегія суддів зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу використовується як доказ права розпорядження транспортним засобом. (Директива Ради Європейського Союзу І999/37/ЄС від 29.04.1999.
Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.
З урахуванням наведеного суд вважає безпідставною вимогу митного органу надати договір з третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товару, митна вартість якого визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, оскільки доказів того, що позивач вступав у договірні відносини із третіми особами матеріали справи не містять.
Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем скориговано митну вартість за резервним методом згідно зі статтею 64 України, рівень митної вартості визначено на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 12200 євро (МД від 24.06.2022 №UA205150/2022/007079).
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).
Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номер та дату митної декларації, на основі якої було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим.
На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за ціною договору.
Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у  цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат  у даній справі - відсутні. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,  

                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року  у справі № 140/13540/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос