ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 березня 2024 року 	м.Дніпро	справа № 160/22624/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі № 160/22624/23 (суддя Неклеса О.М., справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, в письмовому провадженні) за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» (далі позивач), в якій позивач просив:
- визнати протиправним дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо опису майна Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” (код 14311614) в податкову заставу згідно з актом опису майна №14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021 року;
- зобов`язати ГУ ДПС у Дніпропетровській області виключити з Державного реєстру речових прав на рухоме майно. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна записи про обтяження податковою заставою майна Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” (код 14311614), що внесені згідно з актом опису майна№14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021 року.
Ухвалою суду 26 жовтня 2021 року зазначену позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.123 КАС України.
З ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом процесуальних норм, неналежну оцінку судом доказів, невідповідність висновків обставинам справи,  скаржник просить оскаржену ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог скарги зазначає, що підстави пропуску строку на звернення до суду з даним позовом є поважними,  їх причини та обґрунтування наводились суду, надавалися докази цьому. Строки мають рахуватися від дати, коли позивачу стало відомо про виникнення обставин, з якими пов`язуються спірні правовідносини. Про ці обставини позивач дізнався в серпні 2023 року, а не в листопаді 2021 року, як вказав суд першої інстанції в оскарженій ухвалі. Звертає увагу, що судом першої інстанції при відкритті провадження у справі вже було вирішено питання поважності причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.  
Відповідач суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача не надав.
Суд розглядає апеляційну скаргу в порядку письмового провадження, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311, ст. 312 КАС України.
Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує дії відповідача щодо опису майна Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” (код 14311614) в податкову заставу згідно з актом опису майна №14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021 року, тобто дії, які мали місце у 2021 році, а з позовом до суду звернувся 05.09.2023року. 
08.09.2023 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов було залишено без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
На виконання вимог ухвали від 08.09.2023 року позивач подав до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в обґрунтування якої вказано, що в травні 2022 року доступ до Реєстру було частково відновлено із значними обмеженнями, станом на дату звернення до суду із цією заявою певні обмеження на доступ до Реєстру продовжують існувати, а інформація, яка там відображається, може бути некоректною. Позивач є підприємством, яке виготовляє в т.ч. продукцію для забезпечення відсічі збройної агресії рф і після введення воєнного стану зосередився саме на виробничих процесах, а не на процесах моніторингу реєстрів. Складання акту опису майна відбувалось без участі позивача та будь-якого повідомлення останнього. Вказані документи позивачу не направлялись, про них до останнього часу позивачу відомо не було. Про існування вказаних документів (акт опису майна) та, як наслідок, вчинення відповідачем дій з опису майна позивача, зміст акту опису майна, позивач дізнався лише 04.08.2023, отримавши позов відповідача, де в додатках були наявні вищевказані документи, які складені саме відповідачем і додані відповідачем до позову. Наявність попереднього арешту майна, внаслідок визнання його речовим доказом, відсутність обізнаності позивача про складання акту опису майна відповідачем, його змісту та його подальше отримання через 1,5 року, наявність бойових дій на території України, відсутність належної роботи реєстрів, специфіка виробничої діяльності позивача, дають підстави стверджувати, що позивач не мав можливості звернутися з відповідним позовом до суду та про поважність причин пропуску строку. 
Ухвалою суду від 22.09.2023 року клопотання Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” про поновлення строку звернення до суду було задоволено, поновлено позивачу строки на звернення до суду з даною позовною заявою. Суд відкрив провадження у справі та призначий справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
16.10.2023 року на адресу суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив, в якому представник відповідача вказав, що станом на 29.09.2023 згідно даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу позивач має податковий борг у розмірі 34 233,3 тис. гривень. Податковий борг у платника виник з 30.04.2019. В зв`язку з наявністю податкового боргу, керуючись п.89.3 ст.89 ПКУ, податковим органом винесено рішення про опис майна в податкову заставу №402306-53 від 07.08.2019, яке отримано платником (позивачем у даній справі)  04.09.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №5120601570118. За даними Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.11.2021, за ПАТ “ДАЗ” 18.06.2020 зареєстровано право власності на будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 2122767312101. Відповідно до п.10 розділу II Порядку, на підставі рішення №402306-53 від 07.08.2019 та відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 03.11.2021, актом опису майна від 15.11.2021 №14311614/1/13-05-423 описано в податкову заставу нерухоме майно позивача, а саме будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 2122767312101. Акт опису надіслано позивачу 22.11.2021 та отримано платником, про що свідчить поштовий чек від 22.11.2021 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №5120602452607. 
Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, а тому, згідно ч.4 ст. 123 КАС України суд ухвалою від 22.11.2023 року залишив позовну заяву позивача без розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.
Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Таким чином, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав. 
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. 
Позивач оскаржує дії відповідача щодо опису майна Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” (код 14311614) в податкову заставу згідно з актом опису майна №14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021 року. 
Так, у заяві про поновлення строку, яка була подана разом із позовною заявою, позивач зазначив, що рішення №402306-53 від 07.08.2019р. про опис майна у податкову заставу Приватного акціонерного товариства “Дніпропетровський агрегатний завод” та акт опису майна №14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021, яким все нерухоме майно ПрАТ “ДАЗ” за адресою м, Дніпро. вул. Щепкіна 53 взято у податкову заставу позивачу не направлялись, про них до останнього часу позивачу відомо не було. Про існування вказаних документів (акт опису майна) та, як наслідок, вчинення відповідачем дій з опису майна позивача, позивач дізнався лише 03.08.2023, отримавши позов відповідача, де в додатках бути наявні вищевказані документи. Отже позивачу стало відомо про вчинення відповідачем дій та складання документів, які датуються листопадом 2021 року, лише 03.08.2023.
У заяві про поновлення строку, яка була подана 18.09.2023 року на виконання вимог ухвали суду від 08.09.2023 року про залишення позовної заяви без руху, зокрема з підстав пропуску строку звернення до суду, позивач зазначив, що є підприємством, яке виготовляє в т.ч. продукцію для забезпечення відсічі збройної агресії рф і після введення воєнного стану зосередився саме на виробничих процесах, а не на процесах моніторингу реєстрів. Складання акту опису майна відбувалось без участі позивача та будь-якого повідомлення останнього. Вказані документи позивачу не направлялись, про них до останнього часу позивачу відомо не було. 
В зв`язку з відсутністю доказів протилежного, суд поновив позивачу строк звернення до суду з даною позовною заявою. 
16.10.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив з додатковими документами. Зокрема, відповідачем подано суду рішення №402306-53 від 07.08.2019 року про опис майна у податкову заставу; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що рішення отримано ПАТ “ДАЗ” 04.09.2019.
Крім того, відповідачем надано суду акт опису майна від 15.11.2021 №14311614/1/13-05-423 та докази надсилання акту позивачу та отримання його 22.11.2021, про що свідчить поштовий чек від 22.11.2021 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №5120602452607.
Тобто, доводи позивача про неотримання рішення №402306-53 від 07.08.2019р. та акта №14311614\1\13-05-423 від 15.11.2021 спростовуються наданими відповідачем доказами.
При цьому, позивач самостійно надав до суду довідку від 30.10.2023 року, в якій зазначив, що службовою перевіркою реєстрації вхідної кореспонденції встановлено, що наданий суду документ: Акт №14311614/1/13-05-423 опису майна від 15.11.2021р.  протягом листопада-грудня 2021р. отримано не було. Натомість, 25.11.2021р. на адресу позивача надійшло поштове відправлення 5120602452607, за яким було отримано копію рішення № 402306-53 про опис майна у податкову заставу, яке було зареєстроване за вх.№1441 від 25.11.2021р.
Цією довідкою від 30.10.2023 року позивач підтвердив отримання 25.11.2021р. рішення № 402306-53 про опис майна у податкову заставу.
З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, судом встановлено, що позивач був обізнаний про порушення своїх прав, починаючи з 25.11.2021 року, однак з даною позовною заявою звернувся до суду лише 05.09.2023 року.
Відтак, є вірними висновки суду першої інстанції, що зазначені позивачем причини не є поважними, та спростовуються доказами, наданими відповідачем, інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду у визначений законодавством строк, позивач суду не навів.
Стаття 123 КАС України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з пропуском строків, встановлених чинним законодавством, а суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску таких строків звернення до суду поважними, у суду були підстави для залишення позовної заяви без розгляду.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскарженої ухвали суду відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод»  - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 листопада           2023 року у справі №160/22624/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак