Справа № 991/11115/23
Провадження № 1-кс/991/154/24

УХВАЛА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 січня 2024 року                                                                        м. Київ
Суддя Вищого антикорупційного суду                 ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання                 ОСОБА_2 ,
адвоката                                                 ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/11115/23 (провадження № 1-кс/991/11206/23) у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2017 року за № 52017000000000361,
В С Т А Н О В И Л А :
 
І. Суть заяви про відвід
 
На розгляді слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 перебуває клопотання детектива НАБУ (надалі - НАБУ) ОСОБА_5 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_6 (справа № 991/11115/23, провадження № 1-кс/991/11206/23).
У судовому засіданні 08 січня 2024 року адвокат ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 та обґрунтував його відмовою слідчого судді задовольнити його клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення у зв`язку з цим судового засідання. Викладене, на думку захисника, свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_4 .
09 січня 2024 року адвокат ОСОБА_3 скерував слідчому судді доповнення до заяви про відвід, у яких послався на порушення порядку автоматизованого розподілу справи № 991/11115/23. Захисник зазначив, що першою у хронологічній черговості слідчих суддів у кримінальному провадженні № 52017000000000361 з 01 листопада 2019 року була слідча суддя ОСОБА_7 03 грудня 2021 року у зв`язку із закінченням повноважень її було замінено на слідчого суддю ОСОБА_8 .
На думку захисника, справа № 991/11115/23 безпідставно була передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_4 , який є другим у хронологічній черговості, що свідчить про порушення порядку визначення слідчого судді для розгляду справи та є підставою для його відводу. Адвокат звернув увагу на випадки втручання у автоматизований розподіл справ у Вищому антикорупційному суді у минулому, висвітлені в ухвалах слідчих суддів у інших справах.
ІІ. Позиція учасників судового засідання
 
2.1. Адвокат ОСОБА_3 підтримав заяву про відвід з наведених у ній мотивів.
2.2. Слідчий суддя ОСОБА_4 був повідомлений про час та місце розгляду заяви про відвід, втім не скористався правом надати пояснення з приводу заявленого відводу, передбаченим ч. 3 ст. 81 КПК України, що не є перешкодою для розгляду заяви.
ІІІ. Мотиви судді
 
3.1. Дослідивши заяву про відвід та надані адвокатом матеріали, заслухавши його думку, висловлену у судовому засіданні, суддя дійшла таких висновків.
3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя
 
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Правовий інститут відводу є механізмом, який забезпечує гарантію розгляду та вирішення справи незалежним і неупередженим судом, яка передбачена ч. 1 ст. 21 КПК України.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити слідчому судді відвід з підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які передбачають перелік обставин, що виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні.
Відвід може бути ініційований особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, та повинен бути вмотивований (ч. 2, 5 ст. 80 КПК України).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення у справі «Білуха проти України»). При цьому, при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії»).
3.3. Оцінка наявності підстав для відводу слідчого судді
 
3.3.1. Заява про відвід, серед іншого, обґрунтована адвокатом ОСОБА_3 сумнівами в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 , що є підставою для відводу, передбаченою п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.
Адвокат обґрунтував такі сумніви відмовою слідчого судді задовольнити клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення у зв`язку з цим судового засідання.
Суддя не оцінює зазначене рішення слідчого судді з точки зору його законності та обґрунтованості, адже така оцінка поза межами встановленої процедури оскарження становитиме порушення одного з ключових аспектів верховенства права - принципу остаточності судового рішення res judicata та поваги до рішення суду як його складової.
Разом з тим, слід зазначити, що невідповідність ухвалених слідчим суддею рішень очікуванням учасника кримінального провадження та його незгода з ними не можуть бути витлумачені як прояв упередженості слідчого судді.
Суб`єктивна оцінка учасником справи дій та рішень слідчого судді в частині їх законності, обґрунтованості та правомірності, як вже зазначала суддя, не є вирішальною при оцінці факту існування об`єктивних сумнівів в неупередженості.
У будь-якому разі, інститут відводу у кримінальному процесі є механізмом, який забезпечує реалізацію права особи на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч. 1 ст. 21 КПК України). Цей інститут не є інструментом перегляду судових рішень (процесуальних дій) чи додаткового роз`яснення мотивів їх ухвалення (здійснення). Крім того, зазначений інститут не може використовуватися стороною кримінального провадження як інструмент вибору судді, адже це буде суперечити засаді доступу до правосуддя.
Отже, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням чи процесуальною дією не є самостійною підставою для відводу судді в розумінні ст. 75 КПК України, а відтак не містить ознак упередженості, на наявності якої наполягав адвокат ОСОБА_3 .
3.3.2. Оцінюючи доводи захисника про втручання в автоматизований розподіл справи № 991/11115/23, суддя виходить з положень п. 12.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу Вищого антикорупційного суду, затверджених рішенням зборів суддів Вищого антикорупційного суду № 4 від 03 вересня 2019 року (надалі - Засади).
Зазначеного нормою передбачено, що передача судової справи раніше визначеному слідчому судді, колегії суддів, проводиться шляхом автоматизованого розподілу щодо заяв, клопотань, скарг по одному кримінальному провадженню. У випадку неможливості передати процесуальні документи слідчому судді, який був раніше визначений АСДС, такі заяви, клопотання, скарги по одному кримінальному провадженні розподіляються АСДС на іншого слідчого суддю із збереженням принципу подальшої передачі справ раніше визначеному слідчому судді. Запроваджено принцип застосування розподілу раніше визначеному слідчому судді таким чином: раніше визначений суддя обирається за принципом хронології (перший слідчий суддя, на якого було розподілено кримінальне провадження, за номером і датою реєстрації такого провадження), а у разі його відсутності - наступний раніше визначений слідчий суддя за принципом хронології.
Отже, ключовим фактором визначення хронологічної черговості слідчих суддів є дата першого розподілу на суддю матеріалів у межах одного кримінального провадження.
Як повідомив апарат Вищого антикорупційного суду (довідка № 2/24-д від 12 січня 2024 року), перші за хронологією матеріали у кримінальному провадженні № 52017000000000361 надійшли до суду 01 листопада 2019 року та згідно з протоколом про автоматичне визначення слідчого судді були передані слідчому судді ОСОБА_7 (справа № 991/1397/19).
24 грудня 2019 року у зв`язку з виключенням з автоматизованого розподілу в цей день слідчого судді ОСОБА_7 матеріали у кримінальному провадженні були передані слідчому судді ОСОБА_4 (справа № 991/1397/19), який став другим у хронологічній черговості.
У зв`язку з припиненням повноважень слідчого судді ОСОБА_7 слідчий суддя ОСОБА_4 з 01 грудня 2021 року став першим у хронологічній черговості.
Як зазначив адвокат, слідчий суддя ОСОБА_8 вперше для розгляду матеріалів у межах кримінального провадження № 52017000000000361 визначений 03 грудня 2021 року.
Таким чином, передача справи № 991/11115/23 слідчому судді ОСОБА_4 відбулася 25 грудня 2023 року як першому у хронологічній черговості, що узгоджується з п. 12.7 Засад. Адвокат не навів вагомих доводів для іншого трактування зазначених обставин, позаяк дати першого визначення слідчого судді ОСОБА_4 (24 грудня 2019 року) та слідчого судді ОСОБА_8 (03 грудня 2021 року) вказують саме на таку хронологічну черговість слідчих суддів у кримінальному провадженні № 52017000000000361.
Викладене свідчить про відсутність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , передбачених п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України, а тому у задоволенні заяви про відвід слід відмовити. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 77, 81, 372 КПК України, суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
 
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду справи № 991/11115/23 (провадження № 1-кс/991/11206/23) - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         ОСОБА_1