Справа № 372/8/24	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Потабенко Л.В.	
Провадження №  33/824/1482/2024	 	 	 	     Доповідач Дрига А.М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
11 березня 2024 року                                                                                             м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Корсуновського П.Ю. розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року щодо  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого  за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави.
Відповідно до постанови судді, 24.12.2023 року кухар їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_1 знаходився та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані на території тимчасового розміщення підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно о 19 год. 00 хв. 24.12.2023 року молодший сержант ОСОБА_1 був виявлений в стані алкогольного сп`яніння представниками військової частини НОМЕР_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
На вказану постанову захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на відсутність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, скільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме обов`язки військової служби він виконував. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсним обставинам, так як не має жодних доказів виконання обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Крім того, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 дізнався про наявність постанови 18.01.2024 року, а посилання суду на наявність заяви про розгляд справи без його участі є безпідставними, так як така заява до суду ним не подавалась. 
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження, знаходжу їх поважними, а тому вважаю за можливе поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року.    
 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення від нього не надходило. Захисник не заперечував проти розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 . 
Заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП). 
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції дані вимоги закону у повній мірі було дотримано.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення №3 від 25.12.2023 р., результатами газоаналізатора «Алконт-М» (прилад № 00224, результат 2,29 %), копією акту № 176 огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією витягу з наказу № 2 від 01.07.2023 року, копією військового квитка.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті (ч.1ст.172-20 КУпАП - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктами правопорушення, передбаченого ст.172-20КУпАП є суспільні відносини у сфері військових правопорушень.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-20 КУпАП, полягає, зокрема, у появі військовослужбовців на території військової частини в нетверезому стані, вчинене в умовах особливого періоду.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, молодшим сержантом, та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , а отже є суб`єктом адміністративної відповідальності. Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_1 знаходився та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані на території тимчасового розміщення підрозділу військової частини НОМЕР_1 .
Отже, об`єктивна сторона правопорушення в даній ситуації виражається у перебуванні на території військової частини в нетверезому стані військовослужбовця, який виконує обов`язки військової служби протягом всього робочого дня на території військової частини або в іншому місці роботи (занять), в тому числі поза військовою частиною.
В діях ОСОБА_1 відобразилася об`єктивна сторона такого виду правопорушення, як виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані військовослужбовця і доводи апеляційної скарги захисника цього не спростовують. 
Так, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України і перебуваючи на території військової частини був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, зразково виконувати свої службові обов`язки, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги  захисника повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення   ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення, накладеного на ОСОБА_1 відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, та є мінімальним, передбаченим санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення, з урахуванням чого постанову місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу щодо її скасування - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови суддіОбухівського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року.
Апеляційну скаргузахисника Корсуновського П.Ю. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову суддіОбухівського районного суду Київської області від 02 січня 2024 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

 Суддя                                                                                А.М. Дрига