ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/442/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/5466/23 Категорія: на ухвалу 	Биченко І.Я. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року	м. Черкаси	

       Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи: 
заявник – ОСОБА_1 ;
представник заявника – адвокат Недотопа Микола Миколайович;
заінтересована особа – ОСОБА_2 ; 
особа, яка подала апеляційну скаргу – представник ОСОБА_2 – адвокат Недотопа Микола Миколайович; 

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Недотопи Миколи Миколайовича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

08.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі №2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2008 року у справі № 2-2947/2008 з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи із 03 жовтня 2008 року і до повноліття. 30 листопада 2008 року був виданий виконавчий лист по вказаній справі, який перебував на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, виконавче провадження № 10249051.
21 січня 2022 року заявник звернулася до Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської області з питанням щодо заборгованості по аліментам та отримала довідку розрахунок, відповідно до якої станом на 01 січня 2022 року заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 10249051 становила 136338 грн. 
У подальшому, на своє звернення заявник отримала від ДВС довідку, з якої їй стало відомо, що у виконавчому провадженні №10249051 26 грудня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувача, а самі матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень.
Однак, ні виконавчого листа, ні постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу заявник не отримувала. Враховуючи, що вказаний виконавчий лист був втрачений, заявник звернулася до суду з даною заявою.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволено повністю.
Видано по справі №2-2947/2008 дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до його повноліття.
Ухвала суду мотивована тим, що заявником доведено той факт, що оригінал виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008, який виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був втрачений. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів, доказів сплати якої матеріали справи не містять, в зв`язку з чим рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2008 року повністю не виконане та строк пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа не закінчився.
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Недотопа М.М. подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про видачу дубліката виконавчого листа від 09.11.2023 року у цивільній справі № 2-2947/2008 скасувати, повернути заяву ОСОБА_1 без розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що боржника не було повідомлено про дату судового засідання та про факт існування цього провадження взагалі, через не направлення ОСОБА_2 заяви про видачу дубліката виконачого листа. Скаржник посилається на норму ст. 183 ЦПК України та вважає, що в такому випадку заяву ОСОБА_1 слід було залишити без розгляду.
Вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема положень статті 183 ЦПК України та положень розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України, що потягло за собою неможливість з`ясування дійсних обставин справи.
12 лютого 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09.11.2023 року залишити без змін.
В обґрунтування відзиву зазначається, що скаржник в апеляційній скарзі не зазначив в чому полягає незаконність та необґрунтованість ухвали. Вказує, що скаржником жодних доказів порушення його прав, як боржника, а також доказів повного виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2008 року про стягнення аліментів суду надано не було.
Посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 05.11.2020 року у справі № 591/1581/20 вважає недоречним, оскільки вона стосувалася подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку, яке підлягало розгляду в порядку передбаченому розділом VI ЦПК України, який врегульовує розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), як заключного етапу у процесі реалізації захисту цивільних прав.
Разом з тим, ОСОБА_1 у відзиві зазначає, що скаржником не наведено жодних мотивів та обставин відсутності в нього обов`язку для виконання судового рішення, а обґрунтування апеляційної скарги боржника зводяться виключно до порушення на його думку процесуального порядку розгляду справи, який чинним ЦПК не визначено, при цьому жодних посилань на наявність законних підстав для відмови у видачі дубліката виконавчого листа не міститься.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , яка заперечували проти задоволення апеляційної скарги, представника ОСОБА_2 – адвоката Недотопу М.М., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При розгляді справи судом встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2008 року, за результатами розгляду цивільної справи № 2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вирішено, зокрема стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до його повноліття.
30 жовтня 2008 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просила видати їй виконавчий лист у вищевказаній цивільній справі про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 23 листопада 2008 року отримала зазначений виконавчий лист.
Як вбачається з матеріалів заяви та встановлено судом, вказаний виконавчий лист був пред`явлений до примусового виконання до Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції та на його підставі відкрито виконавче провадження № 10249051.
Згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам, складеної Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області 21 січня 2022 року у виконавчому провадженні №10249051, на виконанні у Вишневому відділі ДВС у Бучанському району ЦМУ МЮ (м. Київ) знаходиться виконавчий лист № 2-2947 від 13 листопада 2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до повноліття дитини. Станом на 01 січня 2022 року заборгованість за аліментами становить 136338 грн. 00 коп.
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.
У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Положення вказаної  процесуальної норми не містять безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу, і передбачена  можливість видачі такого дубліката (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для пред`явлення його до виконання.
Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
У статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі №2-1053/10 (провадження № 61 - 18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист».
Крім того, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не були виконані втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.
Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.
При розгляді справи судом встановлено, що 26 грудня 2017 року головним державним виконавцем Литвин С.В., на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Станом на 27 жовтня 2023 року матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень згідно Наказу Міністерства юстиції України №1829/5 від 07 червня 2017 року про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями.
ОСОБА_1 , звертаючись в суд з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, обґрунтовувала заяву тим, що   оригінал виконавчого листа №2-2947, який був виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також постанову головного державного виконавця від 26 грудня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувану від державної виконавчої служби вона не отримувала. 
Скаржником факт неотримання ОСОБА_1 оригіналу виконавчого листа 2-2947 спростовано не було.
У постанові Верховного Суду від 18 листопад 2020 року у справі №263/4331/18 зазначено, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Аналогічний висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 у справі № 2-6471/06.
При цьому, з матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що постановою начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 03 листопада 2023 року про результати перевірки законності виконавчого провадження №10249051 вирішено: визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Литвин С.В. під час здійснення виконавчого провадження №10249051 такими, що вчинені з порушенням вимог частин статей 13, 18, 37, 56, 71 Закону України «Про виконавче провадження»; скасувати постанову про повернення виконавчого документу від 26 грудня 2017 року; зобов`язати заступника начальника Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лазюка Д.М. привести виконавче провадження № 10249051 у відповідність до вимог чинного законодавства України в строк до 05 грудня 2023 року (а.с.27).
З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що оригінал виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008, який виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був втрачений. При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 жовтня 2008 року, та те, що строк пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа не закінчився, оскільки, син сторін, на утримання якого з ОСОБА_2 судом вирішено стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 , вісімнадцятирічного віку станом на день розгляду даної заяви не досяг.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) виклала такий висновок: «… якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Відповідно до ч. 3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника, тощо, може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Що стосується доводів апеляційної скарги скаржника в частині незаконності рішення суду щодо видачі дубліката виконавчого листа, колегія суддів зазначає, що скаржником жодних доказів порушення його прав, як боржника, а також доказів повного виконання рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30 жовтня 2008 року про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина - не надано.
Так, у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. До аналогічно висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду».
З огляду на викладене правильним є висновок суду про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, так як цей документ фактично не було повернуто стягувачу та в подальшому втрачено.
Отже, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, перевірив доводи заяви, та надав належну правову оцінку обставинам справи при задоволення заяви ОСОБА_1 .
Однак, при розгляді апеляційної скарги, колегією суддів було встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи 08.11.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмова заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконання судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження)
З матеріалів справи не вбачається, що боржнику ОСОБА_2 було направлено копію заяви про видачу дубліката виконавчого листа, як і відсутні відомості про те, що боржник ОСОБА_2 був обізнаний про розгляд заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа. 
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, що має місце у даній справі.
Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції розглянуто справу за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008 з порушенням норм процесуального права, за відсутності заінтересованої особи та відомостей, що ця особа обізнана із наявністю такої справи в суді, що позбавило ОСОБА_2 можливості реалізувати визначені законом процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно залишення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів без розгляду, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
При розгляді апеляційної скарги, колегією суддів не було встановлено підстав для залишення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа без розгляду з підстав, передбачених статями 255 та 257 цього Кодексу відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України.
Враховуючи наведене, дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.
Таким чином апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, оскільки лише частина аргументів скаржника знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Враховуючи викладене, ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2023 у даній справі не6обхідно скасувати у зв`язку з порушенням норм процесуального права та прийняти нову постанову про задоволення заяви ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням оскаржуваної ухвали та прийняттям нової постанови про задоволення заяви ОСОБА_1 підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Недотопи Миколи Миколайовича задовольнити частково.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 09 листопада 2023 року скасувати, прийняти нову постанову.
Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-2947/2008 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити. 
Видати по справі №2-2947/2008 дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 750 гривень щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2008 року і до його повноліття.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складений 14.03.2024 року.

Судді