ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 р.	Справа № 632/1706/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Кочнєв О.В., вул. Леніна, 18, м. Первомайський, Харківська область, 64107, повний текст складено 02.11.23 року по справі № 632/1706/23
          за позовом             ОСОБА_1  
          до            Державної служби України з безпеки на транспорті                    
          про скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просив суд:
- скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА 00013855 від 04.10.2023 року, складену заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 , згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн. 
В обґрунтування позову зазначив, що двовісний автомобіль (тягач) MAN TGX 18.400, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом "KRONE" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належать на праві власності та зареєстровані за ТОВ "Лихачовський елеватор", тобто юридичній особі. Вказаний в постанові транспортній засіб йому ніколи не належав, не належить, в користуванні не перебуває. Таким чином відповідачем в оскаржуваній постанові визначений неналежний суб`єкт правопорушення, в результаті чого його незаконно  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Також зазначив, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки у постанові не визначена смуга руху та напрямок автомобіля, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, марку, модель напівпричепу. Вказані недоліки ставлять під сумнів факт складання постанови серії АА № 00013855. Крім того, в постанові міститься "посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі". Однак, на вищевказаному веб-сайті за посиланнями наведеними у постанові відсутня постанова в електронній формі, а також відеозапис руху транспортного засобу. Із інформації, що міститься на "Сервісі перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі", не можливо становити тип транспортного засобу, фактичне навантаження на одиночну вісь, застосовану при розрахунку перевищення похибки.  Таким чином, відповідачем не подано будь-яких доказів щодо вимірювання фактичного навантаження на одиночну вісь транспортного засобу та доказів перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами і відповідних висновків після проведення замірів. Зазначив, що за результатами автоматичної фіксації транспортного засобу зафіксована загальна маса 44900 кг, з урахуванням похибки пристрою для параметру загальної маси транспортного засобу - 10% від фактичної маси загальна маса транспортного засобу склала 40410 кг., тобто без перевищення допустимих вагових норм. 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Зазначив, що судом не взято до уваги та не досліджено в ході розгляду справи вказані та долучені до матеріалів позовної заяви письмові докази, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.08.2018 року та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 23.12.2022 р. згідно яких двовісний автомобіль (тягач) MAN TGX 18.400, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом "KRONE", який є спеціалізованим напівпричепом н/пр.-платформа переобладнаний в 2022 році для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 належать на праві власності та зареєстровані за ТОВ «Лихачовський елеватор» зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 тобто юридичній особі. Вказаний транспортний засіб ОСОБА_1 ніколи не належав, не належить, в користуванні не перебуває.
У зв`язку з тим, що транспортні засоби зареєстровані на юридичну особу ТОВ «Лихачовський елеватор», заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 незаконно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн. Таким чином в оскаржуваній постанові визначений неналежний суб`єкт правопорушення.
Доказів, що ОСОБА_1 є керівником юридичної особи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та матеріали справи не містять. На підставі яких доказів суд визначив його як керівника юридичної особи невідомо та в рішенні суду даний факт не досліджувався та посилань на докази не зазначено.
Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом не розглянуто доводи щодо відсутності належного обґрунтування в постанові розміру процентного перевищення нормативного навантаження.
В постанові серії АА 00013855 від 04.10.2023 року в порушення п.п. 3) п.4 наказу Міністерства інфраструктури України № 512 від 27.09.2021 року (з подальшими змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2021 року за № 1286/36908 «Про затвердження інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки та транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті» не повно зазначена інформація про транспортний засіб, не вказано відомості про трьохвісний напівпричіп «KRONE», який є спеціалізованим напівпричепом н/пр.-платформа переобладнаний в 2022 році для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в порушення п.п. 4) не зазначено відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи, в порушення п.п.6) не зазначена повнота інформації про особу, зазначену у статті 14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу.
Таким чином, судом не досліджено вказані факти та не надано оцінку наведеним аргументам.
Відповідачем до Другого апеляційного адміністративного суду було подано додаткові пояснення у справі, в яких він, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що  постановою серії АА №00013855, складеною заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті  - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антоном Вадимовичем 04.10.2023 року, позивача ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи власника автомобіля (тягача) марки «MAN», моделі «TGS 18.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,026 % (1,268 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тонн   (а.с.15-16).
Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом «WIM 78», «WAGA-WIM35» зав. №16 сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу (сертифікат відповідності UA.TR.113-0619/11F-22 № 0695/11F-22, строк дії до 26.12.2023) (а.с. 88-91).
Не погодившись із постановою серії АА №00013855 від 04.10.2023, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення №103).
Відповідно до п. 1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
У той же час, під час реалізації функцій держави, визначених підпунктом 15 пункту 5 Положення №103, працівниками Укртрансбезпеки здійснюється перевірка дотримання перевізниками вимог чинного законодавства.
За приписами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У той же час, відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила проїзду), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».
Разом з тим, згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).
Як свідчать матеріали  справи постановою серії АА №00013855, складеною заступником директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті  - начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Державної служби України з безпеки на транспорті Сидоренко Антоном Вадимовичем 04.10.2023 року, позивача ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи власника автомобіля (тягача) марки «MAN», моделі «TGS 18.400», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11,026 % (1,268 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тонн   (а.с.15-16).
Правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом «WIM 78», «WAGA-WIM35» зав. №16 сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу (сертифікат відповідності UA.TR.113-0619/11F-22 № 0695/11F-22, строк дії до 26.12.2023) (а.с. 88-91).
Згідно з частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Так, відповідно до статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою статті 283 КУпАП, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Окрім того, відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
З метою повного з`ясування всіх обставин у справі, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2023 було витребувано у Державної служби України з безпеки на транспорті пояснення та докази на підтвердження встановленого факту події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у цій справі. 
На виконання вимог ухвали суду відповідачем на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення долучено до матеріалів справи: фотографії транспортного засобу, здійсненні у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт; інформаційну картку автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформовану в автоматичним пунктом при          фіксації адміністративного правопорушення; витяг з програм АРМ-аудиту, щодо виявленого правопорушення; сертифікат повірки технічного засобу, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення.
Фотографії руху транспортного засобу під час проїзду через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланням, яке є у постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності. (роздруківки відомостей веб-сайту також додано до додаткових пояснень та наявні в матеріалах справи).
Факт правопорушення зафіксовано в автоматизованому режимі засобами вимірювальної техніки які відповідають вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 №94, обставини правопорушення чітко викладені в постанові.
За змістом частини 2 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Таким чином, основним доказом у приведених випадках є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.
Інформаційна картка із метаданими щодо порушення безпосередньо формується автоматичним пунктом, надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, і відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Згідно пункту 3 Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.
Так, відповідно до додатку 1 до Інструкції №512 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час) в постанові має міститися виключно інформація про дату, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) особи, зазначеної у статті 14-3 КУпАП, дата народження, місце проживання (перебування), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті, опис обставин, установлених під час розгляду справи. Зазначення в тексті постанови інших відомостей, положеннями даного нормативно-правового акту не передбачено.
При цьому, Інструкцією № 512 затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.
Аналізуючи зміст оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, колегія суддів зазначає, що вона містить усі необхідні реквізити, установлені як частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП, так і пунктом 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174) та в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 до Інструкції №512.
Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про неправомірність  оскаржуваної постанови з огляду на відсутність у ній необхідного обсягу інформації (зокрема, відомостей щодо смуги руху, напрямок руху, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, марку модель напівпричепу), адже ані нормами КУпАП, ані нормами інструкції №512 не передбачено обов`язкового зазначення вказаних відомостей в тексті постанови.
Так, в обґрунтування зазначених доводів апелянт посилається на норми Інструкції №512, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили чинність. Зокрема, редакція додатку №1 до Інструкції №512, яка передбачала обов`язкове зазначення в постанові вказаних позивачем відомостей, втратила чинність ще 10.06.2022, тобто більш ніж за рік до дати винесення оскаржуваної постанови.
Натомість, зазначена позивачем інформація входить до складу метаданих, що опрацьовуються посадовою особою від час розгляду справи, та була врахована під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.
При цьому, метадані та зміст постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за своєю природою та суттю є різними поняттями, що не можуть бути ототожнені.
Колегія суддів звертає увагу, що пункт 22.5 Правил дорожнього руху не передбачає диференціації нормативних габаритно-вагових параметрів в залежності від руху тією чи іншою ділянкою автомобільної дороги, що унеможливлює помилкове тлумачення у вказаному аспекті.
В свою чергу, інформація про категорію та тип транспортного засобу, смугу руху та напрямок руху містяться в інформаційній картці габаритно-вагового контролю, а також відображена в матеріалах фотофіксації.
При цьому, постанова (розділ «Фактично зафіксовані параметри ТЗ») містить інформацію, яка відображає усі істотні ознаки складу правопорушення: результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення: фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей, фактична шинність (кількість коліс), відстань між вісями, навантаження на вісь, загальна маса, висота, ширина, довжина; виміряні з урахуванням   похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу: навантаження на одиночну вісь - 12768 кг. Допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги зазначаються в постанові шляхом посилання на пункт 22.5 Правил дорожнього руху та безпосередньо зазначені в описовій частині постанови.
Таким чином, зміст оскаржуваної постанови АА №00013855 від 04.10.2023 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення та усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства та свідчать про доведеність вини позивача у вчиненому правопорушенні.
Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом, що належить ТОВ "Лихачівський елеватор" автомобільними дорогами з перевищенням нормативних вагових параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, на ділянці автомобільної дороги, та дані щодо фактичного навантаження та навантаження з урахуванням похибки.
Стосовно доводу апеляційної скарги, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про трьохвісний напівпричеп "KRONE" реєстраційний номер НОМЕР_5 , який рухався разом з транспортним засобом MAN TGS 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , то з результатів автоматичної фіксації вбачається, що засобами автофіксації було зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом  "KRONE" реєстраційний номер НОМЕР_5 , що підтверджується фотокартками транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт та відомостями інформаційної картки габаритно-вагового контролю (а.с. 76-79, 83-84).
Щодо доводів позивача про те, що в оскаржуваній постанові Укртрансбезпекою належним чином не обґрунтовано відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження, слід зазначити наступне.
З матеріалів справи вбачається, що порушення у даній справі стосуються саме нормативних вагових параметрів в аспекті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом  підтверджується загальними результатами зважування, які у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові.
Вказані відомості містяться в інформаційній картці автоматичного пункту габаритно- вагового контролю, сформованій автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, яка використовувалась відповідачем при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
У подальшому така інформація від автоматичних пунктів була передана до системи у вигляді метаданих, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.
Слід зазначити, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція №512), затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.
Суд зазначає, що наведені вище нормативно-правові акти не вимагають обґрунтовувати у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідність розміру процентного перевищення нормативного навантаження зазначеному розміру перевищення навантаження, визначеному в тоннах.
Відповідно до постанови серія АА № 00013855 від 04.10.2023, позивачем було допущено навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 11.026% (1.268 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.
Згідно фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу, зазначених в оскаржуваній постанові та інформаційної картки ГВК, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3610 мм, 2-3: 5910 мм, 3-4: 1320 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь 1 - 6850 кг, 2 - 15200 кг, 3 - 7900 кг, 4 - 7950 кг; 5 - 7000 кг; загальна маса - 44900 кг., висота - 3.666 м.; ширина - 2.66 м.; довжина - 15,565 м.
Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортного засобу отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу відповідно до ДСТУ ОІМL R 134 - 1:2010, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.
Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення загальної маси транспортного засобу здійснюється за формулою
((Хфакт ? Хнорм ? похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де
Хфакт - фактична маса транспортного засобу, зафіксована в автоматичному режимі;
Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.
Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одиничну вісь транспортного засобу відображене у постанові АА № 00013855 від 04.10.2023: ((15200-11500-16%х 15200)/11500)х100%= 11,026%
Таким чином, за зазначене перевищення навантаження позивача було притягнуто до відповідальності передбаченої частини 2 статті 132-1 КУпАП.
Факт перевищення  нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, зафіксоване за допомогою даних WIM-комплексу, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використанням при проведенні останнього належного технічного приладу.
Так, фіксація адміністративних правопорушень була здійснена вимірювальним обладнанням автоматичного пункту для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 78, WAGA-WIM35, зав. №16, що відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року №94, на підтвердження чого до додаткових пояснень додано копії сертифікату перевірки типу та сертифікату відповідності. 
При цьому, здійснення габаритно-вагового контролю відбулося з використанням технічно справного зважувального обладнання, щодо якого проведено періодичну повірку (метрологічну атестацію).
Таким чином, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, зафіксований за допомогою даних WIM-комплексу, доведено належними, допустимими та достовірними доказами, що пов`язано із правомірністю порядку проведення габаритно-вагового контролю, а також використання при проведенні останнього належного технічного приладу.
Перевищення нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням похибки вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги, про що прямо вказано в постанові із зазначенням застосованої формули.
Відповідно, доводи апеляційної скарги щодо наявності сумнівів у достовірності зафіксованих даних не відповідають дійсності, є безпідставними та не повинні братися до уваги під час розгляду та вирішення даної справи.
Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач як фізична особа є неналежним суб`єктом адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, з огляду на наступне.
Так, колегією суддів встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу MAN TGS 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Лихачовський елеватор».
В свою чергу, керівником ТОВ «Лихачовський елеватор» є позивач у справі – ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
За змістом ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, частинами 2 і 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Колегія суддів зауважує, що нормами КУпАП не встановлено можливості притягнення до адміністративної відповідальності юридичних осіб, як власників транспортних засобів за наведеною категорією адміністративних справ, а також не визначено зобов`язань до уповноважених осіб стосовно відображення у постанові даних про власника транспортного засобу - юридичну особу чи будь-яких відомостей про посаду суб`єкта відповідальності – керівника юридичної особи.
Адміністративну відповідальність за порушення зафіксовані в автоматичному режимі несе тільки фізична особа – або власник або керівник юридичної особи, або належний користувач.
Відтак, оскільки позивач є керівником ТОВ «Лихачовський елеватор», за яким зареєстрований зафіксований транспортний засіб MAN TGS 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом "КRONE" д.н.з НОМЕР_5 , то до відповідальності останній притягнутий правомірно.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності та матеріали справи не містять доказів того, що Івченко Анатолій Анатолійович є керівником ТОВ «Лихачовський елеватор», суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Так, ряд відомостей, які враховуються під час розгляду справи про адміністративне правопорушення надаються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС.
Відповідно до положень пункту 2 розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).
У разі якщо адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122-2, частинами 2,3 статті 132-1 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі, уповноважені посадові особи встановлюють особу, зазначену у частині 1 статті 14-3 КУпАП за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
За запитом уповноваженої посадової особи (за умови ідентифікації такої посадової особи за допомогою кваліфікованого електронного підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України надають відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Отже, під час опрацювання наданих системою матеріалів інформаційного файлу щодо виявленої події порушення в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення посадовою особою Укртрансбезпеки від ЄДРТЗ було отримано інформацію про особу суб`єкта відповідальності відповідно до статті 14-3 КУпАП, а саме юридичну особу, за якою зареєстрований транспортний засіб MAN TGS 18.400, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом "КRONE" реєстраційний номерний знак   НОМЕР_5 - ТОВ «Лихачовський елеватор» та інформацію про керівника цієї юридичної особи - Івченка Анатолія Анатолійовича.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова, яку оскаржує позивач у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно з якою уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено подію та склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, зробив правильні висновки.
Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023 року по справі                         № 632/1706/23 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 02.11.2023 по справі № 632/1706/23  залишити без змін.
  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	З.О. Кононенко    О.М. Мінаєва