ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2024 р.                                                       Справа №909/844/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя                                                                       Желік М.Б.
судді                                                            Галушко Н.А.
                                                                                                       Орищин Г.В.
за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н та дати (вх.ЗАГС №01-05/3703/23 від 05.12.2023) 
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 (суддя Шкіндер П.А., повний текст складено та підписано 14.11.2023) 
у справі № 909/844/23
за заявою ОСОБА_1 , Косівський район, Івано-Франківська область, с. Старий Косів  
про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

за участю представника апелянта: Цимбал А.А. – представник (в режимі відеоконференції) 

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 у справі №909/844/23 відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність   ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді – Орищин Г.В., Галушко Н.А.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.01.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 у справі №909/844/23, відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 07.02.2024.
В судовому засіданні 07.02.2024 представниця скаржниці вимоги апеляційної скарги підтримала, просила оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представниці апелянта в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржувану ухвалу слід скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке:

Розгляд справи в суді першої інстанції, короткий зміст оскарженої ухвали.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи на підставі п.2 та п.4 ч.2 ст.115 КУзПБ.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 12.09.2023 заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання на 10.10.2023, зобов`язано заявницю надати суду оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні) та додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, письмово повідомити суд про наявність чи відсутність обставин, передбачених п. п. 2, 3 ч.1 ст.175 або п.3 ч.1 ст.226 ГПК України.
В клопотанні, поданому суду 26.09.2023, боржниця повідомила суду про те, що оригінали доданих до заяви доказів знаходяться у кредиторів, та про відсутність у неї додаткових відомостей, необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство.
В ухвалі від 24.10.2023 суд вказав, що в судовому засіданні 10.10.2023 було оголошено перерву до 24.10.2023. Цією ж ухвалою суд відклав розгляд справи на 08.11.2023 та зобов`язав заявницю надати оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні), розрахунок заборгованості перед кредиторами станом на 07.09.2023, первинні документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження за заявою АТ АКБ «Львів», читабельні копії документів, а саме: анкета- заява про акцепт АТ «Альфа банк» з додатком.
03.11.2023 представниця боржниці подала суду клопотання про розгляд справи без її участі, в якому зазначила про те, що боржниця надала усі наявні в неї документи та докази у справі, інші документи та докази, окрім вже наданих, в неї відсутні. Також представниця просила суд врахувати об`єктивну можливість боржниці отримати такі докази, адже з метою отримання інформації про відкриті рахунки адвокат боржниці звернулась до АТ КБ «Львів», АТ «Юнекс Банк», АТ «Ідея Банк», АТ «Кредобанк», АТ «Сенс Банк» та ПУАТ «КБ «Акордбанк», однак, станом на 03.11.2023 не було отримано жодної відповіді.
Постановляючи оскаржену ухвалу від 08.11.2023 про відмову у відкритті провадження, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для підтвердження обставин, на які покликається заявниця, а отже, у ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст. 115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про її неплатоспроможність.

Узагальнені доводи апелянта (заявниці).

          Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржену ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права. Зокрема, апелянт вказує такі доводи:
          - на підтвердження наявності заборгованості адвокат заявниці звернулась із адвокатськими запитами до кредиторів і станом на 25.08.2023 було отримано відповіді від АТ «Ідея Банк», АТ «Сенс Банк», АТ «Юнекс Банк» (які було додано до заяви), тому не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність боржника сам лише факт ненадання кредитних договорів зі всіма заявленими кредиторами, виписок по рахунках та довідок банків та інших фінансових установ щодо розміру заборгованості, беручи до уваги часткове надання боржником кредитних договорів, виписок по рахунках щодо стану заборгованості та факт звернення до інших кредиторів про надання такої інформації;
          - пункт третій ч.3 ст.116 КУзПБ містить вимогу про зазначення підстав виникнення зобов`язань в конкретизованому списку кредиторів та боржників, разом з тим зазначена норма не містить вимоги долучення доказів виникнення зобов`язань, а суду був наданий чіткий список кредиторів;
          - детальний розрахунок заборгованості був відображений у списку кредиторів та боржників із зазначенням щодо кожного кредитора окремо загальної суми заборгованості, простроченої заборгованості та суми неустойки (штрафу, пені), який складений на підставі розрахунків (довідки) про заборгованість, виписках по рахунку, договорах кредиту (заява про приєднання до кредитних умов), який наданий суду першої інстанції разом із заявою;
          - відповідно до розрахунків, отриманих у відповідь на адвокатський запит до кредиторів, боржниця з лютого 2022 року припинила погашення кредитів, тобто у розмірі більше 50% місячних платежів, що відповідно до п.2 ч.2 ст.115 КУзПБ є підставою для звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;
          - об`єктивно існують й інші обставини, які свідчать про наявність загрози неплатоспроможності боржниці (несприятлива економічна ситуація в країні внаслідок спалаху пандемії у 2020 році, військова агресія російської федерації проти України та введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022, щомісячна девальвація національної валюти з початку 2022 року), які є відомими та є додатковими підставами для звернення боржниці до суду на підставі п.4 ч.2 ст.115 КУзПБ;
          - боржниця додала до заяви лише ті документи, що були у неї наявні (копії кредитних договорів, паспортів споживчих кредитів, заяв-анкет, тощо), інші документи, в тому числі розрахунки щодо заборгованості за кредитними договорами, мають знаходитись у кредиторів;
          - в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи зазначається розмір прострочених зобов`язань, виходячи з наявних у боржника відомостей, якими він володіє на теперішній час, що не позбавляє його права в подальшому заявляти заперечення проти грошових вимог кредиторів; до заяви було додано план реструктуризації боргів, підготовлений боржницею, який є приблизним та не остаточним, буде коригуватись відповідно до ухвалених господарським судом рішень за результатами розгляду заявлених кредиторських вимог;
          - відповідно до ч.4 ст.74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, однак суд, зазначаючи, що анкета-заява про акцепт від 17.06.2020 та додаток №1 до угоди нечитабельні, витребував їх оригінальні примірники у боржника;
          - кредитор набуває статусу учасника у справі після визнання господарським судом його грошових вимог до боржника, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство, що кореспондується з ч.2 ст.117 КУзПБ, згідно з якою суд має право вирішити питання про зобов`язанні інших осіб подати суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі;
          - суд першої інстанції порушив приписи ст.174 ГПК України та допустив надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи;
          - право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх чотирьох підстав, передбачених ч.2 ст.115 КУзПБ;
          - суд передчасно (на стадії відкриття провадження у справі) надав оцінку доданим до заяви доказам та визнав їх недостатніми, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про невідповідність заяви вимогам ст.115 КУзПБ і наявності підстав для відмови у відкритті провадження щодо неплатоспроможності;
          - встановивши невідповідність поданої ОСОБА_1 заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вимогам, що встановлені у п.3 ст.116 КУзПБ, суд повинен був постановити ухвалу про залишення заяви без руху та встановити строк, протягом якого мають бути усунені недоліки заяви, і в разі невиконання заявником вимог суду повернути подану заяву, а також на стадії прийняття заяви встановити відсутність підстав для відмови у її прийнятті, натомість у підготовчому засіданні суд відмовляє у відкриття провадження у справі лише за наявності підстав, передбачених у ч.4 ст.119 КУзПБ.
          
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.  

Відповідно до ст.113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Відповідно до ч.2 ст.115 КУзПБ боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: - боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; - у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; - існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).
Вимоги до змісту заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та щодо документів, які має подати заявник, встановлено у ст.116 КУзПБ.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.117 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або для повернення такої заяви господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про прийняття заяви до розгляду; ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника до розгляду господарський суд має право вирішити питання про зобов`язання заявника, боржника та інших осіб подати до суду додаткові відомості, необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
Відповідно до ч.1 ст.119 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.
Отже, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, суд з урахуванням положень ч.3 ст.13, ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України, повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до ст.116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених ч.2 ст.115 КУзПБ (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №909/1028/20).
За приписами ч.3 ст.119 КУзПБ суд за наслідками підготовчого засідання може вчинити одну із таких процесуальних дій: відкрити провадження у справі про неплатоспроможність у разі підтвердження однієї з підстав відкриття провадження у справі, визначених ч.2 ст.115 КУзПБ та відповідності заяви вимогам ст.116 КУзПБ, а за відсутності таких підстав - відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність з підстав визначених ч. 4 ст. 119 КУзПБ.
Частиною 4 ст.119 КУзПБ визначено, що господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо: 1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; 2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду; 3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю; 4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.
Наведений в ч.4 ст.119 КУзПБ перелік підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає, оскільки зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною, що свідчить про встановлення законодавцем вичерпного переліку підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
Тобто на наведеній стадії (підготовчого засідання у справі) судом надається оцінка відповідності поданої заяви боржника за формою та змістом вимогам ст.ст. 115, 116 КУзПБ та наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність за ч.4 ст.119 КУзПБ за відсутності яких суд зобов`язаний відкрити провадження у справі. Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №924/622/23, від 24.01.2024 у справі №902/1014/23.
Предметом апеляційного оскарження є постановлена за результатами підготовчого засідання ухвала про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів заяви ОСОБА_1 , підставою для звернення до суду є припинення  погашення кредитів з серпня 2022 року (п.2 ч.2 ст.115 КУзПБ) та існування інших обставин, які свідчать про те, що найближчим часом боржниця не зможе відновити погашення своїх кредитів, а саме наслідки пандемії коронавірусної інфекції з 19.12.2020 та російсько-української війни з 24.02.2024 (п.4 ч.2 ст.115 КУзПБ).
Боржниця повідомила суд про фінансові зобов`язання на загальну суму 696854,92 грн. та про відсутність доходів з 2022 року.
На виконання вимог п.2 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №30893985 станом на 16.06.2023, відповідно до якого ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем з 2008 року, основний вид економічної діяльності 96.02. «Надання послуг перукарнями та салонами краси».
На виконання вимог п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додано список кредиторів та боржників ОСОБА_1 станом на 07.09.2023, у якому зазначено таких кредиторів:
- АТ «Юнекс Банк» із загальною сумою заборгованості 218 007,44 грн., що виникла на підставі договору від 22.12.2021 (строк виконання зобов`язань – 22.01.2028); 
- АТ «Ідея Банк» із загальною сумою заборгованості 243 994,22 грн., що виникла на підставі договору від 07.10.2021 (строк виконання зобов`язань – 07.10.2026); 
- АТ «Сенс Банк» із загальною сумою заборгованості 234 853,26 грн., що виникла на підставі договору від 18.06.2020 (строк виконання зобов`язань – 18.01.2028).
Загальна сума боргу – 696 854,92 грн., з них сума неустойки (штрафу, пені – 0,00 грн.), боржники у заявниці відсутні.
На виконання вимог п.4, п.5, п.6 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додано опис майна, у якому зазначено про відсутність у власності боржниці будь-якого нерухомого та рухомого майна, нематеріальних активів, в тому числі корпоративних прав, прав інтелектуальної власності, цінних паперів тощо, а також дебіторської заборгованості, майна, що перебуває в заставі (іпотеці) чи обтяжене в інший спосіб, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №84584113 від 16.06.2023, Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №33598741 від 16.06.2023, відповіддю Головного сервісного центру МВС №31/1033АЗ-13592-2023 від 27.06.2023 на адвокатський запит, відповідно до якої в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутня інформація про транспортні засоби, які зареєстровані чи були зареєстровані за ОСОБА_1 . 
На виконання вимог п.8 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додано відомості про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, зокрема, боржниця має відкриті чотири рахунки в АТ КБ «ПриватБанк», залишок на двох з яких складає 0,00 грн., а також 28,75 грн. та 64,07 грн. на двох інших відповідно. Вказана інформація підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» про банківські операції ОСОБА_1 з 01.01.2023 до 31.01.2023 (а.с.28-29).
На виконання вимог п.11 ч.3 та ч.5 ст.116 КУзПБ до заяви додано декларації про майновий стан боржниці за 2020, 2021, 2022 роки та декларацію станом на 07.09.2023, а також відомості щодо складу сім`ї боржниці та інформацію про належне членам сім`ї боржниці майно.
На виконання вимог п.12 ч.3 ст.116 КУзПБ боржниця надала докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень в розмірі 40260,00 грн.
На виконання вимог п.13 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви додано Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відповідно до якого громадянка України ОСОБА_1 станом на 15.06.2023 незнятої чи непогашеної судимості не має.
Відповідно до вимог ч.4 ст.116 КУзПБ до заяви додано проект плану реструктуризації боргів.
Отже, подана ОСОБА_1 заява відповідає вимогам до її форми та змісту відповідно до ст.116 КУзПБ.
Окрім того, відповідно до п.14 ч.3 ст.116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються також інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених   статтею 115   цього Кодексу.
Так, до заяви додано  відомості від 15.06.2023 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2020 року до 3 кварталу 2023 року, згідно з якими у 2020 році дохід ОСОБА_1 склав 9538,28 грн. соціальних виплат з Івано-Франківського обласного центру зайнятості, 987480 грн доходу від підприємницької діяльності, у 2021 році дохід від підприємницької діяльності склав 1265000 грн, у 2022 році та 2023 році відомості про дохід відсутні.
На підтвердження заборгованості перед АТ «Ідея Банк» суду подано відповідь банку №Вих.Л-2023\1701 від 03.07.2023 на адвокатський запит, копію договору кредиту та страхування №Е07.00106.008744526 від 07.10.2021, укладеного між банком, страховим агентом та ОСОБА_1 про надання кредиту для власних потреб на суму 149 999,00 грн. строком на 60 місяців, до 07.10.2026 зі змінюваною процентною ставкою, копію паспорту споживчого кредиту №Е07.00106.008744526 від 07.10.2021, графіку щомісячних платежів, та довідку-розрахунку банку за цим договором станом на 03.07.2023, відповідно до якої сума заборгованості становить 243 994,22 грн., в тому числі 146 661,99 грн. простроченого основного боргу, 20 181,61 грн прострочених процентів, 77 150,62 грн. простроченої оплати за обслуговування кредиту.
На підтвердження заборгованості перед АТ «Сенс Банк» суду подано відповідь банку №25877-17.5-б/б від 30.06.2023 на адвокатський запит, довідку банку №С-SI 20230630/204556 від 30.06.2023, видану про те, що ОСОБА_1 станом на 30.06.2023 дійсно уклала з АТ «Сенс Банк» кредитний договір №500832747 від 18.06.2020, заборгованість по якому становить 234 853,26 грн., в тому числі 177 173,02 грн. залишку суми по кредиту, 57 680,24 грн. нарахованих відсотків, 0,00 грн. комісії і штрафних санкцій; оферту ОСОБА_1 на укладання угоди про надання кредиту №500832747 від 17.06.2020 з умовами: 201 301,62 грн кредиту готівкою під 23 відсотки річних строком на 84 місяці до 18.06.2027, ціль кредиту – повернення кредиту 3501189276 від 26.09.2019; акцепт АТ «Альфа Банк» пропозиції на укладання договору про надання кредиту №500832747 від 17.06.2020; анкету-заяву ОСОБА_1 про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», підписану 17.06.2020 ОСОБА_1 ; графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг до договору 500832747 від 17.06.2020.
Місцевий господарський суд звернув увагу заявниці на те, що подана анкета-заява є нечитабельною. Слід зазначити, що нечитабельною є частина анкети, що стосується умов акцепту договору банківського обслуговування фізичних осіб, натомість оферта та акцепт угоди про надання кредиту, де викладено умови надання та повернення кредиту, подано в копіях належної якості.
На підтвердження заборгованості перед АТ «Юнекс Банк» надано відповідь банку №15.3-2686 від 26.06.2023 на адвокатський запит, кредитний договір №38.4.1221.1 від 21.12.2021, укладений між банком та ОСОБА_1 про надання кредиту на споживчі потреби в розмірі 150 000,00 грн. під 47,47% річних зі строком повернення до 22.01.2025 з додатками (паспорт споживчого кредиту, заява про здійснення регулярного платежу, акцепт про використання факсимільного підпису уповноваженої особи та відбитку печатки кредитодавця за допомогою засобів електронного або іншого копіювання, анкета заява (опитувальник клієнта)), меморіальний ордер №3965 від 22.12.2021 на суму 150 000,00 грн.; розрахунок заборгованості станом на 26.06.2023 за кредитним договором №38.4.1221.1 від 21.12.2021, відповідно до якого загальна сума боргу становить 218 007,44 грн., в тому числі сума непогашеної заборгованості 140 483,36 грн., сума нарахованих процентів 77524,08 грн., останній платіж за кредитом здійснено в лютому 2022 року.
Із вказаних документів вбачається, що станом на дату звернення ОСОБА_1 до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (11.09.2023) боржниця припинила погашення кредитів у розмірі більше, ніж 50 відсотків за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.
Також, із наданих банками документів вбачається, що заборгованість складається з основної суми боргу, відсотків за кредитом, а також комісії за обслуговування кредиту, заборгованість зі сплати неустойки (штрафу, пені) не була нарахована. Вказані відомості відповідають інформації щодо сум заборгованості перед кредиторами, вказаної у конкретизованому списку кредиторів та боржників заявниці.
Місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі застосував правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21 про те, що у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі. 
Разом з тим, вказаний правовий висновок стосувався інших фактичних обставин справи, зокрема, у справі №917/1604/21 заявник стверджував про наявність заборгованості перед рядом кредиторів, на підтвердження чого подав лише незасвідчену паперову копію кредитного звіту щодо боржника ТзОВ «Українське бюро кредитних історій», що є електронним документом, а Верховний Суд вказав, що кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір та структуру заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням.
Натомість, у цій справі боржник подав суду копії кредитних договорів та довідки про стан заборгованості, отримані адвокатом боржника від кредиторів. Тобто, не лише боржник вказав розмір заборгованості у конкретизованому списку кредиторів, а й кредитори підтвердили існування кредитних правовідносин та наявність заборгованості у вказаному боржником розмірі.
Заявниця, вказуючи про відсутність заборгованості перед кредиторами зі сплати неуйстойки (штрафу, пені), покликалась на дію пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України  «Про споживче кредитування», яким визначено, що у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення.
Місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі вказав, що в силу дії цього пункту (дія карантину у зв`язку з пандемією коронавірусу завершилася 01.07.2023), а також внесених змін до Цивільного кодексу України (розділ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 18), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, разом з цим, повернення позичальником кредитних коштів та процентів за користування ними не є відповідальністю у розумінні цивільного законодавства України, а виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким твердженням щодо правової природи відсотків за користування кредитом, однак п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ містить вимогу щодо зазначення в конкретизованому списку кредиторів окремо загальної суми заборгованості за основним зобов`язанням та окремо суми неустойки (штрафу, пені), як і було вказано заявницею, відтак висновок місцевого господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні розрахунки суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, процентів за користування кредитом), станом на дату подання заяви (07.09.2023) не відповідає нормі п.3 ч.3 ст.116 КУзПБ, адже заборгованість зі сплати відсотків за кредитом входять до складу основного зобов`язання, а окремо слід вказувати лише суми неустойки. 
Окрім того, у наданих довідках-розрахунках банків суми заборгованості зі сплати відсотків за кредитами вказані окремо.
Щодо вимоги суду першої інстанції надати первинні документи на підтвердження факту виконання банками зобов`язання щодо надання кредитних коштів, слід зазначити, що АТ «Юнекс Банк» надав меморіальний ордер №3965 від 22.12.2021, який підтверджує факт надання кредитних коштів, та довідку про стан заборгованості, АТ «Сенс Банк» та АТ «Ідея Банк» підтвердили факт заборгованості заявниці та надали відповідні розрахунки. Відтак доречними є доводи апелянта про те, що кредитори підтвердили існування кредитних правовідносин та розмір заборгованості, водночас мають обов`язок надати відповідні первинні докази із поданням заяв про визнання грошових вимог до боржника після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.
В матеріалах заяви містяться відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 07.09.2023, у якому вказано відомості щодо відкриття виконавчого провадження №72331997 від 24.07.2023, стягувач АТ АКБ «Львів», а також виконавчого провадження №72165569 від 04.07.2023, стягувач АТ «Юнекс Банк», проте відсутні документи, на підставі яких відкрито вказані виконавчі провадження.
У клопотанні від 03.11.2023 адвокат заявниці Войтович Л.В. повідомила суд про те, що 25.08.2023 було направлено адвокатські запити до АТ КБ «Львів», АТ «Кредобанк», ПУАТ «КБ «Акордбанк» щодо інформації про відкриті рахунки боржниці, однак, станом на 03.11.2023 відповідей від вказаних банків не отримано. Адвокат зазначила, що адвокатські запити з доказами відправлення містяться в матеріалах справи. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні докази направлення адвокатських запитів до перелічених вище банків, в тому числі до АТ КБ «Львів», а також відсутні докази вжиття заходів боржницею чи її представником для отримання інформації у державного чи приватного виконавця щодо документів, на підставі яких відкрито виконавчі провадження. Водночас, боржниця не вказує підставою для звернення до суду п.3 ч.2 ст.115 КУзПБ, отже, такі обставини не можуть розглядатись як самостійна підстава для відмови у відкритті провадження у справі у підготовчому засіданні.
Відповідно до ч.3 ст.119 КУзПБ за наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.
З огляду на те, що матеріалами справи підтверджується наявність у спірному випадку підстави, передбаченої у п.2 ч.2 ст.115 КУзПБ для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, апеляційний суд вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про те, що у заяві боржника ОСОБА_1 відсутні підстави у розумінні ст.115 КУзПБ для відкриття провадження у справи про неплатоспроможність.
  Водночас, слід відхилити покликання апелянта на наявність інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання (п.4 ч.2 ст.115 КУзПБ), а саме на введення карантину у зв`язку з пандемією коронавірусу у 2020 році та на введення воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації у 2022 році, оскільки заявниця, окрім загальних відомостей про негативний вплив на стан економіки України, не обґрунтувала та не довела впливу цих обставин саме на її можливості здійснювати підприємницьку діяльність, отримувати дохід та своєчасно сплачувати взяті на себе грошові зобов`язання.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.
Зважаючи на те, що в апеляційній скарзі боржниця просила скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 у справі №909/844/23 та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково, а відтак оскаржену ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи слід скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.275 ГПК України.  
Керуючись ст.ст.86, 269, 270, 275, 280, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

           1. Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н та дати (вх.ЗАГС. №01-05/3703/23 від 05.12.2023) –  задоволити частково.
 2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.11.2023 у справі №909/844/23 – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.02.2024.

Головуючий           суддя                                                            Желік М.Б. 

                                         суддя                                                             Галушко Н.А.

                                        суддя                                                       Орищин Г.В.