Єдиний унікальний номер справи 758/5031/22
Провадження №22-ц/824/10479/2023

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
09 листопада 2023  року                                                                                            місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Павлової В.В., 
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У липні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначила, що є донькою відповідача. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2004 року з відповідача на користь матері позивача - ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 30% доходу щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 04.10.2004 року, до досягнення дитиною повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_3 року Позивач досягла повноліття, з 01.09.2021 року є студенткою 1 курсу денної форми навчання Факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету, навчання здійснює з викладанням дисциплін англійською мовою за спеціальністю «Транспортні технології», за освітньо-професійною програмою «Мультимодальний транспорт і логістика», самостійного заробітку не має та потребує фінансової підтримки, зокрема, для оплати навчання, проживання в гуртожитку, придбання навчальної літератури, тощо. Позивач зазначила, що відповідач має двох неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, має можливість надавати фінансову допомогу доньці. Мати позивачки є інвалідом дитинства, самостійно надавати фінансову допомогу позивачу не має змоги.
На підставі викладеного, просила суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи стягнення з 02.06.2022 року і до припинення навчання або до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 двадцяти трьох років.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2023 року позов задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір в сумі 992, 40 грн.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення Подільського  районного суду м. Києва  від 04 січня 2023 року скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі частини від доходу та прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/10 частини від доходу (заробітної плати) з 01.08.2022 року до досягнення нею 23 років або припинення навчання.
До початку розгляду справи відзиву на апеляційну скаргу  не надходило.
28.09.2023 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів. 
В судове засідання  09.11.2023 року позивач не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. 
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, що не з`явились.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції.
В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 20.08.2004 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 4).
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.10.2004 року з відповідача на користь матері позивача, ОСОБА_3 , були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 відсотків доходу щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 04.10.2004 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9).
Як вбачається з довідки від 01.09.2021 року, позивач є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету транспорту, менеджменту і логістики Національного авіаційного університету та навчається за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року (а.с. 6).
Відповідно до довідки серії АВА № 019770 мати позивача, ОСОБА_4 , є інвалідом третьої групи з дитинства (а.с. 8).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявності обов`язку відповідача піклуватися та матеріально забезпечувати свою повнолітню дочку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, тобто сплачувати аліменти на її утримання на період навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також із не доведення відповідачем належним чином посилань про неможливість матеріального утримання в зазначеному розмірі.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, однак не погоджується із визначенням розміру таких аліментів з огляду на наступне:
В своїй апеляційній скарзі відповідач фактично не заперечує проти наявності підстав для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не погоджується він лише із розміром таких аліментів та періодом їх стягнення.
За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирiшуючи питання щодо розмiру алiментiв, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матерiальне становище дитини i платника алiментiв; наявнiсть в останнього iнших неповнолiтнiх дiтей, непрацездатних чоловiка, дружини, батькiв, повнолiтнiх дочки, сина; iншi обставини, що мають iстотне значення.
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
З матеріалів справи вбачається, що відповідача не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи в суді першої інстанції, у зв`язку з чим він об`єктивно не міг подати докази на підтвердження своєї позиції. З метою поновлення відповідача в його правах, судом апеляційної інстанції були прийняті та долучені до матеріалів справи усі представлені апелянтом докази. 
Серед іншого відповідачем були надані до суду документи стосовно його стану здоров`я.  З точки зору апеляційного суду, вказані докази щодо стану здоров`я відповідача при розгляді справи даної категорії могли б мати доказове значення якби вони засвідчували стан постійної непрацездатності або обмеженої працездатності відповідача, або ж містили дані щодо вартості лікування, яке той має проходити. В даному ж випадку надані документи вказаних даних не містять, відтак не можуть належним чином підтверджувати обґрунтованість позиції відповідача. 
Не може прийняти колегія суддів апеляційного суду і твердження відповідача щодо здійснення ним утримання батьків та дружини, яка не працює. До суду були представлені докази щодо віку батьків, однак не було надано доказів їх перебування на утриманні відповідача. Також відповідачем не було надано до суду доказів непрацездатності його дружини та утримання її відповідачем.
В той же час відповідач надав до суду докази того, що на його утриманні на даний час перебувають дві неповнолітні дитини, що з точки зору колегії суддів апеляційного суду має бути враховано при вирішенні прави.
Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши наявність передбачених ст. 182 СК України обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити визначений судом першої інстанції розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, визначивши їх у розмірі 1/8 частини  від усіх видів доходу, заробітку щомісячно. 
В той же час колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта щодо того, що за липень 2022 року ним вже були сплачені аліменти на утримання позивача в рамках виконання рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.10.2004 року. Зазначеним судовим рішенням аліменти стягувалися за період до досягнення ОСОБА_2   повноліття, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Той факт, що відповідно до наданих відповідачем довідок останні аліменти на утримання позивача ним були сплачені в липні місяці, не спростовує вищевказаних обставин, оскільки аліменти нараховуються за місяць, що передує місяцю їх фактичної сплати. За таких умов суд першої інстанції обґрунтовано вказав період стягнення аліментів починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по час закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.
З огляду на вищевказане, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, відтак апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення. 
У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 04 січня 2023 року змінити.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь повнолітньої доньки ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі, у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 23 років.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий                                                                                                С.О. Журба
 
Судді                                                                                                            Т.О. Писана 
 
                                                                                                                     К.П. Приходько