П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/735/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
24 листопада 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Хмельницького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області щодо відмови, оформленої листом від 30.12.2022 №1064-02, в нарахуванні та виплаті страхових виплат відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, як члену сім`ї померлої старшої сестри медичної комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок її інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження;
- зобов`язати Хмельницьке міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області провести нарахування та виплату страхової виплати (одноразової допомоги) у відповідності до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID 19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2", в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, як члену сім`ї померлої старшої сестри медичної комунального некомерційного підприємства "Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Хмельницької обласної ради ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою від 07.02.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, залучив до участі в справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.04.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправні дії Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні та виплаті страхових виплат відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, як члену сім`ї померлої ОСОБА_2 , внаслідок її інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення, та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що жінка та чоловік, які на час смерті померлого проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримали один одного, не є подружжям,а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника. Судом першої інстанції проігноровано, що на дату смерті ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі позивач з нею не перебував, копія свідоцтва про шлюб відсутня, тому Хмельницьким міським відділенням управління виконавчої дирекції фонду в Хмельницькій області правомірно повернута заява без розгляду про виплату одноразової допомоги відповідно до ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб". 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .
Згідно з актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася) 05 квітня 2021 року в комунальному некомерційному підприємстві "Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Хмельницької обласної ради від 20 травня 2021 року, затверджений 24 травня 2021 року (Форма Н-1/П), причиною смерті ОСОБА_3 стало гостре професійне захворювання із смертельним наслідком пов`язаним з виробництвом.
Рішенням від 14.07.2022 у справі №675/2182/21 Ізяславський районний суд Хмельницької області встановив факт проживання сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 20 квітня 2021 року.
20.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення страхової виплати (одноразової допомоги) відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2". До заяви позивач надав: копію паспорта серії НОМЕР_2 , примірник акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою від 24.05.2021, рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2022 року, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Листом від 30.12.2022 №1064-02 Хмельницьке міське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Хмельницькій області повернуло заяву без розгляду, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб.
Позивач, вважаючи відмову в одержанні страхових виплат протиправною, звернувся до суду з позовом.
Частково задовольняючи позов суд першої інстанції, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 № 5-рп/99 та положень підпункту 8 пункту 7 Порядку № 498, дійшов висновку, що рішення суду про встановлення факту проживання сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу є документом, який підтверджує його статус як члена сім`ї ОСОБА_2 , що зумовлює його право на отримання допомоги, встановленої Порядком № 498. Тому, відповідач протиправно повернув позивачу документи, посилаючись на відсутність свідоцтва шлюбу. 
Вирішуючи зазначений спір, судом враховано, що пунктом 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №1105-XIV (у редакції Закону України від 21.09.2022 №2620-IX, що набрав чинності 01.01.2023) Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізувані шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року. Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень. Кабінету Міністрів України у встановленому порядку вжити заходів, що випливають із цього Закону.
Суд зазначив, що позивачем не надані докази звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про виплату допомоги, встановленої Порядком № 498. Зазначене свідчить про відсутність відповідного спору між позивачем та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Суд вважав за необхідне визнати протиправні дії Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті страхових виплат відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, як члену сім`ї ОСОБА_2 . 
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, судом першої інстанції не було враховано, що на дату смерті ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі позивач з нею не перебував, копія свідоцтва про шлюб відсутня, тому Хмельницьким міським відділенням управління виконавчої дирекції фонду в Хмельницькій області правомірно повернута заява без розгляду про виплату одноразової допомоги відповідно до ст. 39 Закону України "Про захист населення від інфекційниї хвороб".
Апелнтя зазначає, що жінка та чоловік, які на час смерті померлого проживали з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу та/або утримали один одного, не є подружжям,а тому не набувають права на призначення пенсійних виплат у зв`язку з втратою годувальника. 
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та висновкам суду першої інстанції, в призмі приписів ст. 308 КАС України, виходить з наступного.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ, захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.
Держава забезпечує страхові виплати в таких розмірах медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я:
1) у разі встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання на коронавірусну хворобу (COVID-19) протягом одного року з дня захворювання, за умови, що таке захворювання пов`язане з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, - залежно від встановленої працівнику групи інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, але не менше 300-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому встановлено групу інвалідності;
2) у разі смерті працівника - у 750-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
У разі настання обставин, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, страхова виплата призначається і виплачується разово та в рівних частинах членам сім`ї, батькам та утриманцям померлого працівника протягом одного місяця з дня виникнення права на страхову виплату. Члени сім`ї та батьки померлого працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.
Постановою Кабінету Міністрів України №498 від 17 червня 2020 року "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", затверджений Порядок здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів (далі - Порядок № 498) та Порядок використання фінансової допомоги Фондом соціального страхування України для проведення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.
Порядок №498 визначає механізм надання Фондом соціального страхування України страхових виплат медичним працівникам державних і комунальних закладів охорони здоров`я у разі їх захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, та членам їх сімей у разі смерті медичного працівника внаслідок інфікування такою хворобою, передбачених статтею 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", а також розміри таких страхових виплат.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 498 факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою.
Згідно з пунктом 3 Порядку №498 у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.
У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.
Страхова виплата, передбачена пунктом 3 Порядку № 498, призначається і виплачується органами Фонду разово, у рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.
Право на одноразову допомогу виникає з дня прийняття органом Фонду заяви (заяв) та документів, визначених пунктом 7 Порядку № 498.
Відповідно до пункту 7 Порядку № 498 для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають:
1) заяви кожної особи, яка має право на виплату, або уповноваженого представника про призначення одноразової допомоги із зазначенням інформації про неотримання виплати в іншому органі Фонду за формою, затвердженою виконавчою дирекцією Фонду (за малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або опікун чи піклувальник);
2) копію свідоцтва про смерть медичного працівника (із пред`явленням оригіналу);
3) копії паспорта громадянина України та реєстраційних номерів облікової картки платника податків із пред`явленням оригіналів (копії засвідчуються підписом працівника органу Фонду);
4) копію свідоцтва про народження медичного працівника (у разі виплати грошової допомоги батькам медичного працівника);
5) копію свідоцтва про шлюб (у разі виплати грошової допомоги дружині (чоловікові) медичного працівника);
6) копію свідоцтва про народження дитини (дітей) або відповідне рішення суду (у разі виплати грошової допомоги дитині);
7) примірник акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою;
8) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань);
9) довідку роботодавця про утримання із заробітної плати (доходу) померлого медичного працівника на користь особи, яка має право на утримання, аліментів відповідно до закону або рішення суду (у разі такого утримання);
10) інформацію про рахунки, відкриті в банківських установах для перерахування коштів.
Отже, системний аналіз наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб членам сім`ї такого медичного працівника, належність яких до сім`ї визначається відповідно до Сімейного кодексу України і встановлюється такий факт відповідним рішенням суду лише за наявності такого рішення з цього питання.
З матеріалів справи вбачається, що 20.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Хмельницькій області із заявою щодо призначення страхової виплати (одноразової допомоги) відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою корона вірусом SARS-CoV-2". До заяви позивач надав: копію паспорта серії НОМЕР_2 , примірник акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою від 24.05.2021, рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2022 року, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .
Листом від 30.12.2022 №1064-02 Хмельницьке міське відділення управління виконавчої дирекції фонду в Хмельницькій області повернуло заяву без розгляду, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про шлюб.
Відповідно до частини 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до абзацу 5 пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19).
Судом встановлено, що рішенням від 14.07.2022 у справі №675/2182/21 Ізяславський районний суд Хмельницької області встановив факт проживання сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 20 квітня 2021 року. Цим рішенням Ізяславський районний суд встановив, що ОСОБА_1 є членом сім`ї ОСОБА_2 . Зазначене рішення від 14.07.2022 у справі №675/2182/21 позивач надав відповідачу одночасно з заявою про виплату одноразової допомоги, встановленої статтею 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" і Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що рішення суду про встановлення факту проживання сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без шлюбу є документом, який підтверджує його статус як члена сім`ї ОСОБА_2 , що зумовлює його право на отримання допомоги, встановленої Порядком № 498. Тому, відповідач протиправно повернув позивачу документи, посилаючись на відсутність свідоцтва шлюбу. 
Таким чином, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції обгрунтовано визнав протиправні дії Хмельницького міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Хмельницькій області щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті страхових виплат відповідно до статті 39 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №498 "Деякі питання надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID 19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2", в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01.01.2021, як члену сім`ї ОСОБА_2 .  
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.