КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
Справа № 359/2575/21                                      Головуючий у 1 інстанції: Чирка С.С. 
Провадження №22-ц/824/12854/2023       Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.
 
20 грудня 2023 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого  (судді-доповідача)                   Гаращенка Д.Р.
суддів                                                           Олійника В.І., Сушко Л.П.
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу за апеляційною скаргою адвоката Новак Наталії Юріївни подану в інтересах ОСОБА_1 на додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання майна,-
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2023 року представник позивача Новак Н.Ю. звернулася до суду з вказаною заявою, яку обґрунтував тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.03.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання майна задоволено.
Позивач поніс витрати на правову допомогу у сумі 19 000 гривень під час розгляду справи судом першої інстанції. 
Просив суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в розмірі 19 000 гривень.
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 3 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Додатковим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року заяву адвоката Новак Наталії Юріївни подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 912,94 грн.
Стягнуто з ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 601,95 грн.
 
Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, адвокат Новак Наталія Юріївна подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.
Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи.
 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що розмір витрат на правничу допомогу співмірний зі складністю справи та з обсягом наданих послуг адвокатом, а обов`язок доведення не співрозмірності покладається  на відповідача, вважає зменшення розміру які підлягають відшкодуванням помилковим.
Вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено матеріали справи та зроблено помилкові висновки про відмови у задоволенні заяви.
 
Відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 отримала від адвоката Новак Н.Ю. правову допомогу, загальна вартість цих послуг становить 19000 грн. Вказані обставини підтверджується договором про надання правової допомоги №10/20 від 24.04.2020 року, укладеним між нею та адвокатом, додатковою угодою №3 від 21.03.2021 року до договору про надання правової допомоги №10/20 від 24.04.2020 року, актом №1 приймання - передачі правової допомоги віл 05.03.2023 року за договором про надання правової допомоги №10/20 від 24.04.2020 року, квитанцією №1 від 21.03.2021 року та квитанцією №2 від 05.03.2023 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 19 000 грн. буде неспівмірно із заявленою ціною позову.
А тому з відповідачів на користь позивача, з врахуванням положень ч.5 ст.137 ЦПК України, слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5514,89 грн. (50% від задоволеної ціни позову) пропорційного до задоволених позовних вимог, а саме з ОСОБА_2 4 912,94 грн. (89,085 % від усього розміру задоволених позовних вимог) та з ОСОБА_3 601,95 грн. (10,915 % від усього розміру задоволених вимог). 
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
 
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
За правилами ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За положеннями ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.
За правилами частин третьої, четвертої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом 10 днів із дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.
За нормами п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг за виконання робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.
При відмові у задоволенні позову - на позивача покладено обов`язок по сплаті судових витрат.
Такі критерії, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить із принципів розумності та справедливості. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі № 927/237/20).
 
Колегія суддів дійшла висновку, що постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону. Суд першої інстанції, дослідивши умови укладеного договору про надання правової допомоги, оцінивши у контексті названих процесуальним законом критеріїв співмірності, зазначений позивачем розмір витрат на оплату послуг адвоката, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу, відповідно до задоволених вимог. Вірно встановив, що заявлена сума не відповідає критеріям розумності та є неспівмірнию зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами. 
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення не впливають, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Новак Наталії Юріївни подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Додаткове рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2023 року залишити  без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
 
Головуючий суддя              	Д.Р. Гаращенко   	
Судді	Л.П. Сушко   В.І. Олійник