ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

05 грудня 2023 року 	м.Суми	

Справа №589/1875/23 
Номер провадження 22-ц/816/1615/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» 
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року у складі судді Сидорчука О.М., ухвалене у м. Шостка, повний текст якого складено 07 липня 2023 року,

                                                            в с т а н о в и в :

10 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про визнання протиправними дій та відшкодування заподіяної моральної шкоди. 
Просив суд (цитата):
- «визнати протиправними діями ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» подання до суду позовної заяви про стягнення з ОСОБА_1 ніби-то існуючої заборгованості за спожитий природний газ, завідомо знаючи про протиправність його створення внаслідок власних протиправних дій»,
- «стягнути з ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» моральну шкоду в сумі 33500 грн на користь ОСОБА_1 , заподіяну внаслідок заявленого до суду позову про стягнення протиправно створеної ніби-то існуючої заборгованості за спожитий природний газ».
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.
Вважає, що справа розглянута не об`єктивно, суд зайняв сторону відповідача, при оцінці доказів діяв упереджено, оскільки за наявності у справі достовірних та достатніх доказів протиправності дій ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» при нарахуванні обсягів спожитого природного газу, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
  Вказує, що суд залишив поза увагою факт порушення ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», не повідомлення його, як споживача природного газу, про зміну з 01 жовтня 2017 року існуючих умов договору постачання природного газу в період використання загальнобудинкового лічильника газу, тоді як споживач має бути повідомлений про заплановані зміни не пізніше, ніж за 30 днів. Доводить, через дії відповідача щодо неправильного обрахунку обсягів спожитого природного газу, він змушений був звертатися з вимовами про проведення перерахунку за відповідний період споживання. Завідомо протиправне створення заявленої до стягнення з нього заборгованості є наслідком протиправних дій відповідача та підставою для задоволення його позову.   
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що мотиви позову ОСОБА_1 є надуманими, ґрунтуються на його припущеннях. Вказує, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» має ліцензію лише на постачання природного газу та здійснює господарську діяльність з постачання природного газу, що не включає діяльність з розподілу природного газу. Відповідач не проводить облік природного газу, не отримує дані про обсяги споживання безпосередньо від побутових споживачів, не перевіряє показання лічильників газу, не визначає об`єми (обсяги) розподілу, споживання природного газу, не виконує робіт, пов`язаних із контролем вузлів обліку природного газу. Доводить, що за відсутності протиправних дій відповідача, не має підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди. Вказує, що позивачем не доведено наявність причинного зв`язку між діями відповідача та його душевними переживаннями.  
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку представника ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» – Самойленко С.В., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 18-25).
ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» є надавачем послуг з постачання природного газу споживачам в межах території міста Суми, Сумської області на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с. 67, 69).
Обставини щодо величини об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено та остаточно вирішено у справі № 589/1755/19, за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Сумигаз», ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії стосовно перерахунку спожитого газу, в також відшкодування заподіяної моральної шкоди (а.с. 71, 80).
ОСОБА_1 вважає, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» пред`явило до нього необґрунтований позов ро стягнення заборгованості за спожитий природний газ (цивільна справа № 589/220/21), який перебуває на розгляді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області, та фактом пред`явлення такого позову ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» заподіяло йому моральну шкоду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» пред`явивши до ОСОБА_1 позов про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, реалізувало передбачене ч. 1 ст. 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом, пред`явлення однією особою позову до іншої особи є правомірною дією та не є підставою для відшкодування моральної шкоди.
Колегія суддів погоджується з такими висновками, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
У постанові від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Також Пленум Верховного суду України у своїй постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами тривалий період існують непорозуміння щодо обсягів спожитого природного газу та нарахованої заборгованості за спожитий природний газ. 
При цьому, факт звернення ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» до суду з позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, є реалізацією передбаченого ч. 1 ст. 4 ЦПК України права товариства на звернення до суду за захистом, тому не є безумовною і достатньою підставою для стягнення з нього моральної шкоди особі, яка є відповідачем.
Так, колегія суддів ставиться критично до доводів ОСОБА_1 щодо наявності підстав для відшкодування моральної шкоди з огляду на наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення йому моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Однак, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що ситуація із обліком спожитого природного газу та нарахуванням заборгованості, вочевидь, мали негативний вплив на психологічний стан ОСОБА_1 та викликали у нього негативні емоції. Проте, на думку колегії суддів, такі негативні емоції не досягли рівня страждань, а позивач не довів, в чому конкретно проявилося порушення його нормальних життєвих зв`язків, що саме спричинило йому моральні страждання і в чому проявився їхній взаємозв`язок з пред`явленням товариством позову. 
Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду про відмову в задоволенні позову також не спростовують і не містять посилань на такі порушення, які б слугували підставою для скасування рішення суду під час апеляційного провадження. 
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Керуючись ст. ст. 367 - 369,  п. 1 ч. 1 ст. 374,  ст. ст. 375, 381 - 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд   

                                                                  п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2023 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов