П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/7096/23	

Категорія:10600000          Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.
          Час і місце ухвалення: 14:50 год., м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 29.06.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів             – Лук`янчук О.В.
                       – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Херсонській області про визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації за невикористані відпустки,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій (далі – ГУ ДСНС) України у Херсонській області про:
-          визнання протиправною бездіяльність ГУ ДСНС у Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки; 
-          стягнення з ГУ ДСНС у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 511 340,64 грн., з відрахуванням з неї податків, зборів та обов`язкових платежів.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ОСОБА_1 обіймав посаду заступника начальника УДСНС України у Херсонській області звідки звільнився 24 листопада 2021 року. З 2014 року по 2021 рік не використав основні та додаткові відпустки та не отримав за їх грошову компенсацію після звільнення. Оскільки відповідач відмовляє у виплаті грошової компенсації то просить стягнути за 334 календарні дні 511 340,64 грн.
Відповідач позов не визнав, вказуючи, що виплата компенсації за невикористану відпустку передбачена лише у році звільнення. Позивач займав посаду заступника начальника управління і жодних перешкод для використання відпусток у нього не було і він добровільно відмовився від їх використання. За 2021 рік позивач використав повністю свою відпустку. Що стосується періоду з 2014 року по 2017 рік то інформація з цього приводу відсутня в силу окупації м. Херсону та знищення документації. Збереглись данні щодо невикористаної відпустки за період 2018-2020 років, що відображено у довідці від 29 квітня 2023 року.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. 
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ДСНС у Херсонській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки.
Стягнуто з ГУ ДСНС України у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 490 525,84 грн., з відрахуванням з неї податків, зборів та обов`язкових платежів.
В апеляційній скарзі ГУ ДСНС у Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          апелянт наголошує, що в даному випадку норми КЗпП України не застосовуються, адже діють норми спеціального нормативно-правового акту – КЦЗ України, Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593 (далі – Положення №593), Інструкція про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту від 23 квітня 2015 року №623 (далі – Інструкція №623) та Інструкція про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту 23 квітня 2015 року №475 (далі – Інструкція №475);
-          апелянт вказує на допущення судом першої інстанції порушення в розрахунку кількості днів невикористаної відпусти за всі роки, а саме замість 334 дні, суд помилково вказав про 376 дні, відповідно, сума яка підлягає стягненню складає 435 733,06 грн, замість 490 525,84 грн.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДСНС у Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
Наказом ДСНС України №473 від 24 листопада 2021 року (по особову складу цивільного захисту) "Про звільнення зі служби" полковника служби цивільного захисту, першого заступника начальника ГУ ДСНС України у Херсонській області ОСОБА_1 звільнено зі служби цивільного захисту. 
Наказом ДСНС України №493 від 25 листопада 2021 року (по особовому складу) "Про виключення з кадрів та усіх видів забезпечення ГУ ДСНС України у Херсонській області ОСОБА_1 " виключено з кадрів та усіх видів забезпечення ГУ ДСНС України у Херсонській області 25 листопада 2021 року. Зазначено, що щорічна відпустка за 2021 рік використана.
Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені для ветеранів війни – учасник бойових дій, що дає право на додаткову відпустку.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням обґрунтування позивача, довідки про невикористанні відпустки та результати дослідження в судовому засіданні особової справи ОСОБА_1 , відповідач не надав доказів спростування позовних вимог позивача, що він не перебував у основній відпустці з 2014 року та у додаткових відпустках з 2017 року (з року виникнення права на таку відпустку).
При цьому, суд першої інстанції вважав, що розрахунок розміру середньоденного грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідачем проведено вірно, а розбіжності на які вказує представник у розмірах, відповідачем належним чином обґрунтовано у довідці від 11 травня 2023 року.
Колегія суддів частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" від 15 листопада 1996 року №504/96-ВР (далі – Закон №504/96-ВР) передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Аналогічні положення визначено ч.1 ст. 83 КЗпП України.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 101 КЦЗ України служба цивільного захисту – це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
Статтею 129 КЦЗ України передбачено, що щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу відповідного керівника щорічна основна відпустка може надаватися за минулий рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини.
Особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які захворіли під час щорічної основної відпустки або щорічної додаткової відпустки, зазначена відпустка продовжується після одужання керівником, який її надавав, на кількість невикористаних днів відпустки.
У рік звільнення зазначених у частинах двадцять третій, двадцять четвертій цієї статті осіб рядового та начальницького складу цивільного захисту із служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.
Відкликання осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із щорічної основної відпустки допускається лише у разі службової необхідності керівником, який її надав. Невикористана частина відпустки надається в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті. Якщо невикористана частина відпустки становить 10 і більше календарних днів, особі рядового і начальницького складу служби цивільного захисту надається додатково час, необхідний для проїзду до місця проведення відпустки і повернення назад, але не далі населеного пункту, з якого її було відкликано.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року №593 затверджено Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, п.п.137, 138 якого передбачено, що особи рядового і начальницького складу мають право, зокрема, на щорічну основну відпустку тривалістю 30 календарних днів за наявності вислуги до 10 років, 35 календарних днів – за наявності вислуги від 10 до 15 років, 40 календарних днів – за наявності вислуги від 15 до 20 років та 45 календарних днів – за наявності вислуги більше 20 років, а також на інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Щорічна основна відпустка надається протягом календарного року. В особливих випадках з дозволу відповідного керівника (начальника) щорічна основна відпустка може надаватися за минулий рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини. Щорічна основна відпустка тривалістю 40 і більше календарних днів на прохання особи рядового і начальницького складу може бути поділена на дві частини за умови, що основна її частина становить 30 календарних днів (п.140 Положення №593).
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту визначала Інструкція про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23 квітня 2015 року №475 (чинна до 14 вересня 2018 року), а з 14 вересня 2018 року визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2018 року №623.
Пунктами 3, 4 розділу XV Інструкції №475 встановлено, що особам рядового і начальницького складу, звільненим із служби цивільного захисту за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів, які щорічну основну відпустку за поточний рік тривалістю, передбаченою ч.2 ст. 129 КЦЗ України, не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки.
Особам рядового і начальницького складу, звільненим зі служби цивільного захисту (крім звільнених за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів), які щорічну основну відпустку за поточний рік не використали, виплачується грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки, яка надається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення, за кожний повний місяць служби.
Спірним у правовідносинах, що виникли між сторонами у даній справі, є питання чи мають право особи рядового і начальницького складу, звільнені із служби цивільного захисту за віком у запас Збройних Сил України, на отримання грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки за попередні роки, що передують року звільнення.
За твердженнями апелянта право на отримання грошової компенсації за невикористані дні основної відпустки мають особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, звільнені із служби, за поточний рік, тобто рік, в якому відбулося звільнення.
Колегія суддів вважає помилковими такі доводи апелянта та, на виконання вимог ч.5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11 лютого 2021 року по справі №300/598/20.
Верховний Суд у цій справі зауважує наступне.
Право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, визначені у ст. 129 КЦЗ України. Її аналіз дозволяє зробити висновок, що особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, можуть бути надані такі відпустки: щорічна основна відпустка; додаткова відпустка у зв`язку з навчанням; творча відпустка; інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; соціальні відпустки: у зв`язку з вагітністю та пологами; по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; відпустка для лікування у зв`язку з хворобою; відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин.
Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення ч.ч.6, 9, 31 ст. 129 КЦЗ України.
Аналізуючи наведені норми законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що Кодексом цивільного захисту України не виключаються випадки, коли особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік у I кварталі наступного року за умови, що раніше її не було надано через виняткові обставини
Таким чином, у наступному календарному році, особа рядового і начальницького складу служби цивільного захисту має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з особою рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.
Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень ч.2, 3 ст. 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників – КЗпП України.
З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями КЦЗ України, Положення №593, Інструкції №475 та Інструкції №623 питання компенсації невикористаної частини відпустки особі рядового і начальницького складу служби цивільного захисту за минулі роки, Верховний Суд дійшов висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96-ВР.
Отже, у випадку звільнення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з органів ДСНС України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
Крім того, варто зазначити, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Положення №593 та Інструкція №475 є спеціальними нормативним актами, які регулюють питання надання особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту відпусток, їх тривалість, оплати грошового забезпечення, а також, у разі звільнення, виплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної чи додаткової відпустки за поточний рік. При цьому, питання надання невикористаних днів щорічної основної чи додаткової відпустки у минулих роках, так само, як і питання виплати грошової компенсації за їх невикористання, вказаними актами не врегульовані.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до спірних правовідносин стосовно виплати особам рядового та начальницького складу цивільного захисту грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки у минулих роках мають застосовуватись і норми КЗпП України та Закону №504/96-ВР.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновки суду першої інстанції про стягнення з ГУ ДСНС України у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 490 525,84 грн., з огляду на наступне.
Згідно довідки про використання відпусток від 29 квітня 2023 року №6601-1034/66 складеної ГУ ДСНС України у Херсонській області залишок невикористаної відпустки складає:
2018 рік – 45 календарних днів;
2019 рік – 45 календарних днів основної та 14 календарних додаткової відпустки;
2020 рік – 45 календарних днів основної.
За 2017 рік використано 9 календарних днів відпустки.
Вказано, що у зв`язку з військовою адресою РФ, накази з адміністративно-кадрових питань за 2017 рік, згідно яких надаються щорічні основні відпустки, додаткові відпустки – знищені (а.с.18).
Тобто, додаткова відпустка в 2018, 2019, 2020 та 2021 роках ОСОБА_1 була використана. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з апелянтом, що роки в яких додаткова відпустка не використана є: 2017 та 2019 роки.
Таким чином, невикористані дні додаткової відпусти за 2017 та 2019 роки склали 28 днів (14 днів * 2).
При цьому, кількість невикористаних днів основної відпустки з 2014 по 2020 роки включно склало 306 дні (45 днів * 7 років – 9 днів використаної відпустки відповідно до довідки від 29 квітня 2023 року).
З урахуванням викладеного, з ГУ ДСНС України у Херсонській області підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 435 733,06 грн. (306 дні + 28 днів * 1304,59 грн.), а не 490 525,84 грн., як помилково було вказано в оскарженому рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року.
Враховуючи, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.3 ч.1 ст. 317 КАС України, вважає за необхідне змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року вказавши в 3 абзаці резолютивної частини про стягнення з ГУ ДСНС України у Херсонській області на користь ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 435 733,06 грн.
Частиною 6 ст.139 КАС України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
В матеріалах справи відсутні докази понесення ГУ ДСНС України у Херсонській області судових витрат із залученням свідків та проведенням експертиз, таким чином, зміна розподілу судових витрат не підлягає. 
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року змінити, виклавши 3 абзац резолютивної частини в наступній редакції:
"Стягнути з Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Херсонській області (код ЄДРПОУ 38594707) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер – НОМЕР_2 ) компенсацію за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток за 2014-2021 роки в розмірі 435 733,06 грн. (чотириста тридцять п`ять тисяч сімсот тридцять три грн. 06 коп.), з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів".
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.