ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8486/23 Справа № 204/3636/15-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Токар Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Максюти Ж.І.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С.,  

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 29 червня 2023 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Фінактив», боржник: ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа – ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними, –

ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2021 року ТОВ «ФК» «Фінактив» звернулось до суду із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №204/3636/15-ц, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «Укрсиббанк» (а.с. 1-2). 
В обгрунтування своєї заяви посилалось на те, що 18.11.2015 року рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі №204/3636/15-ц позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11382772000 від 12.08.2008 року у розмірі 104 637,29 грн та судовий збір з кожного у сумі 577,19 грн. 
11 жовтня 2016 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , відхилено, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року, залишено без змін. 
25 листопада 2019 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу, залишено без задоволення, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року та апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року, залишено без змін. 
18.08.2020 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «Фінактив» був укладений договір факторингу №181, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11382772000 від 12.08.2008 року з усіма додатками та додатковими угодами до нього, укладеного між АКІБ «Укрсиббанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсиббанк») та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Фінактив». 
Одночасно з відступленням прав вимоги за договором факторингу №181 від 18.08.2020 року до ТОВ «ФК «Фінактив» перейшло право вимоги за договором поруки №223128 укладеним 12.08.2008 року з ОСОБА_2 
04 березня 2021 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська замінено сторону виконавчого провадження АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ФК «Фінактив» щодо виконання виконавчого листа на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року. 
08.10.2021 року, під час ознайомлення з матеріалами справи, ТОВ «ФК «Фінактив» стало відомо, що 02.09.2019 року Банк звертався до суду із заявою про видачу виконавчих листів, проте 06.09.2019 року судом було надіслано лист з повідомленням, що справа №204/3636/15-ц була направлена до Верховного суду України та на момент звернення банку до суду не поверталась, тому неможливо підготувати та направити виконавчі листи. 
22 липня 2020 року судом було видано виконавчі листи за №1 та №2. 
Із описової частини виконавчого листа вбачається, що рішення суду набрало сили 11.10.2016 року, а строк пред`явлення до виконання виконавчого листа встановлено до 11 жовтня 2019 року. 
З огляду на вищевикладене вбачається, що виконавчий лист було видано вже після спливу строку для пред`явлення до примусового виконання, та вважається пропущеним з поважних причин, що не залежали від попереднього стягувача Банку та підлягає поновленню, у зв`язку із чим вимушені звернутися до суду із вказаною заявою.
На підставі викладеного, просило суд поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1 по справі №204/3636/15-ц виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська від 22.07.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №11382772000 від 12.08.2008 року, яка станом на 20.05.2015 року складає 104 637,29 грн, яка складається із кредитної заборгованості у розмірі 90 393,38 грн, у тому числі простроченої заборгованості по кредиту з вересня 2014 року у розмірі 62 686,39 грн; заборгованості по процентам у розмірі 14 243,90 грн; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яка станом на 20.05.2015 року складає 10 801,63 грн з яких: 9 098,44 грн пеня за прострочення сплати кредиту, 1 703,19 грн пеня за прострочення сплати процентів; судового збору в розмірі 577,19 грн. 
Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 29 червня 2023 року заяву ТОВ «ФК» «Фінактив», боржник: ОСОБА_1 про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, задоволено.
Визначено причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа поважними та поновлено ТОВ «ФК» «Фінактив» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №1 від 18 листопада 2015 року виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 22 липня 2020 року у цивільній справі №204/3636/15-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа – ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними (а.с. 74-76).
       Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 78-84).
Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з наступних підстав.
       Задовольняючи заяву ТОВ «ФК» «Фінактив» про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №204/3636/15-ц, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ПАТ «Укрсиббанк», суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості та доведеності.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11382772000 від 12.08.2008 року, яка станом на 20.05.2015 року складає 104 637,29 грн, яка складається із кредитної заборгованості у розмірі 90 393,38 грн, у тому числі простроченої заборгованості по кредиту з вересня 2014 року у розмірі 62 686,39 грн, заборгованості по процентам у розмірі 14 243,90 грн; заборгованості по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яка станом на 20.05.2015 року складає 10 801,63 грн, з яких: 9 098,44 грн – пеня за прострочення сплати кредиту, 1 703,19 грн – пеня за прострочення сплати процентів; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 577,19 грн з кожного; в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа - ОСОБА_2 про визнання кредитного договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу недійсними, відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.10.2016 року, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року, залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 25.11.2019 року, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 листопада 2015 року та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2016 року, залишені без змін.
Як вбачається із супровідного листа, зареєстрованого в системі документообігу суду за вх. №399/10 від 10.01.2020 року, матеріали цивільної справи №204/3636/15-ц в 3 томах разом із копією постанови Верховного Суду України від 25 листопада 2019 року, були отримані Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська 10 січня 2020 року.
02.09.2019 року представник АТ «Укрсиббанку» звернувся до суду із заявою, яка зареєстрована в автоматизованій системі документообігу суду за вх. №19581 від 05.09.2019 року, про видачу виконавчого листа по справі №204/3636/15-ц.
Відповідно до листа Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська №17221/19-Вих/2/204/1728/15 від 06 вересня 2019 року, суд повідомив представника банку, що 21.11.2016 року справа направлена до ВСУ за запитом і станом на 06.09.2019 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська не поверталась, тому на теперішній час підготувати та направити виконавчі листи на адресу банку видається неможливим.
22 липня 2020 року за заявою стягувача – ПАТ «УкрСиббанк» Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано ПАТ «УкрСиббанк» виконавчий лист №1 від 18 листопада 2015 року зі строком пред`явлення до виконання по 11 жовтня 2019 року.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2021 року замінено сторону виконавчого провадження – АТ «Укрсиббанк» на ТОВ «ФК «Фінактив» щодо виконання виконавчого листа на підставі рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18.11.2015 року у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (правова позиція ВСУ у справі № 6-608цс15) право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року). З огляду на зазначене, видача дублікату є дією адміністративних органів і суду, яка спрямована на усунення перепон у завершенні судового провадження та на виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.
Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, на Державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.
Судом встановлено, що матеріали цивільної справи були направлені 21.11.2016 року до суду касаційної інстанції у зв`язку з поданням касаційної скарги. Після розгляду касаційної скарги Верховним Судом справа №204/3636/15-ц надійшла до місцевого суду 10.01.2020 року, тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Отже, позивач у вказаний вище період з 21.11.2016 року по 10.01.2020 року фактично був позбавлений можливості отримати виконавчі листи через відсутність матеріалів справи у Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська понад три роки.
При цьому, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання у цей період установлювався законом протягом трьох років, два з яких позивач не мав змоги отримати виконавчі листи з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до частини третьої статті 431 ЦПК України, у редакції, що діяла з 15.12.2017 року (на час направлення матеріалів справи №208/6754/16 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ), виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Частиною четвертою вказаної вище статті установлено, що протягом п`яти днів після набрання судовим рішенням законної сили виконавчий документ, зазначений в частині третій цієї статті, вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, а його копія (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого документа у Єдиному державному реєстрі виконавчих документів, надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або, у разі її відсутності, рекомендованим чи цінним листом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX (набрав чинності 02.04.2020) розділ ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
Зазначена редакція пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України діяла до 16.07.2020 включно.
У подальшому, 17 липня 2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким пункт 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України викладено в новій редакції, яким унормовано, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Отже, зміст наведених норм права дає підстави для висновку, що визначені Цивільним процесуальним кодексом України процесуальні строки за період з 02 квітня 2020 по 16 липня 2020 були продовжені на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Водночас починаючи з 17 липня 2020 законодавець змінив порядок застосування процесуальних строків в цивільному судочинстві, визначивши обов`язкові умови, з настанням яких закон пов`язує можливість поновлення строків.
Також із внесеними Законом № 731-IX змінами, законодавець з метою забезпечення основоположних гарантій учасників справи на оскарження судових рішень передбачив додатковий 20-денний строк, який обчислюється з дня набрання цим Законом чинності, протягом якого особи мали право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Тобто, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону №540-IX, закінчилися 06 серпня 2020.
Статтею 42 Конституції України гарантовано, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки наявним у справі доказам; встановивши трирічний строк пред`явлення у період з 11 жовтня 2016 року по 11 жовтня 2019 року; приймаючи до уваги перебування у цей період матеріалів справи в суді касаційної інстанції більше трьох років з 26.11.2016 року по 10.01.2020 року; враховуючи запроваджений на усій території України карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про наявність поважних причин несвоєчасного пред`явлення стягувачем виконавчих листів до виконання та наявність підстав для поновлення цього строку є обгрунтованим та таким, що грунтується на вимогах закону.
       Ухвала суду постановлена на повно з`ясованих обставинах справи з дотриманням норм процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обгрунтованих висновків суду. Суд не допустив порушень процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду.
       Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні даного питання дотримався вимог процесуального закону, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 29 червня 2023 року — залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                  М.Ю. Петешенкова

                                                                                Ж.І. Максюта