Справа № 306/1241/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 листопада 2023 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів : Кожух О.А., Собослоя Г.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів у складі судді Жиганської Н.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,- 
встановив :
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини.
Позов мотивовано тим, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося , що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Нехтуючи інтересами сім`ї відповідач ухиляється від забезпечення та утримання дитини. Відповідач є фізично здоровою людиною, в іншому шлюбі не перебуває, будь-які інші аліментні зобов`язання відсутні.
З огляду на викладене, позивач просила шлюб між нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати. Стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня поданя позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року позов  ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини – задоволено частково.
Шлюб, укладений 19 жовтня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, відповідний актовий запис № 17 – розірвано.
За вибором позивача після розірвання шлюбу залишено ОСОБА_1 прізвище, яке носила в шлюбі – « ОСОБА_4 ».
Стягнуто з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1  на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1  аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання. Вирішено питання по судовим витратам. 
На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів змінити в частині способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу платника аліментів та викласти у цій частині резолютивну частину наступного змісту: Стягнути з  ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції приймаючи рішення про визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не врахував того факту, що позивач з якою проживає дитина, скористалась своїм правом на вибір способу стягнення аліментів саме у частці від доходу відповідача (батька дитини), а тому у суду не було правових підстав для визначення способу стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволеної позовної вимоги про розірвання шлюбу апелянтом не оскаржено, тому апеляційний суд у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України  перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 19 жовтня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Стройненської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис № 17.
Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Колегія суддів наголошує, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини (ст. 155 СК України). 
Відповідач є молодою  працездатною особою і зобов`язаний виконувати обов`язок по утриманню дитини нарівні з позивачкою.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно зі ст.141  СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно з ч.ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно із ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення аліментів.
При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.181 СК України (відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» в редакції від 17.05.2017 року) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
У зазначеній нормі права законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувшись в суд із даним позовом до ОСОБА_2 просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Отже, позивач, як мати, разом з якою проживає дитина (одержувач аліментів) скористалась своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу. 
Натомість в оскаржуваному судовому рішення розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., чим порушено право вибору одержувача аліментів, передбаченого ч.3 ст.181 СК України щодо визначення способу стягнення аліментів.
Суд першої інстанції не врахував дані обставини і вищезазначені вимоги закону, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів п.п.3,4 ч.1ст.376 ЦПК України підлягає зміні із викладом шостого абзацу резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 30 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття».
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року в частині вирішення позовної вимоги про стягнення аліментів – змінити, виклавши шостий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:
«Стягнути з  ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 30 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 30 листопада 2023 року.
Головуючий :
               Судді: