ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6083/21  Номер провадження 22-ц/814/1890/23	Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючий суддя: Триголов В.М.
Судді: Дорош А.І., Лобов О.А. 
Секретар:Кириченко В.В. 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року по справі за позовом Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди 
в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди .
Позов мотивовано тим , що 18.08.2018 біля 18 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул. 29 вересня, водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA PRIUS державний номерний знак НОМЕР_1 , при виїзді на головну дорогу вул. І. Мазепи не надав перевагу в русі автомобілю VOLKSWАGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, порушив п.п. 16.11. ПДР України. Внаслідок цього відбулося зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Позивачем було заявлено вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 219 684,28 грн.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року провадження за позовом Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди – закрите.
Роз`яснено, що справа належить до юрисдикції адміністративного суду.
Повернуто Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, код платника 40108646 сплачений судовий збір в сумі 3295,26 грн, що внесений згідно платіжного доручення №18141(внутрішній номер 172907641) від 11.10.2021.
В апеляційному порядку ухвалу оскаржено Департаментом патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції. 
Скарга мотивована тим,що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Аргументуючи свою скаргу , апелянт посилається на те, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог які належить розглядати в порядку різного судочинства. Натомість ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука об`єднано в одне провадження дві справи № 524/6083/21 та 524/9831/21, врахувавши ,що провадження по вказаним справам відкрито за позовом одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача і їх спільний розгляд є доцільним з огляду на предмет позову.
Водночас , оскаржуваною ухвалою провадження в частині вимог про стягнення з відповідача майнової шкоди у сумі 219 684,28 грн. закрите , з підстав того , що дана категорія справ підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Проте , апелянт категорично не згоден із таким висновком, та вважає , що оскільки наявне преюдиційне судове рішення , яке набрало законної сили , та встановлює наявність в діях відповідача складу адміністративного правопорушення , даний спір має розглядатись судами в порядку цивільного судочинства.
Скаржник просить скасувати ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року , та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в частині вимог Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди в сумі 219 684,28 грн.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Статтею 7 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.
Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону України «Про Національну поліцію»).
У пункті 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757, зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності в межах установлених лімітів та передбачених у їх кошторисах асигнувань.
Патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки. У разі необхідності здійснює регулювання дорожнього руху (підпункт 1 пункту 1 Розділу ІІІ Положення про патрульну службу Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України02 липня 2015 року № 796).
Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.
Судовим розглядом встановлено, що  наказом Департаменту патрульної поліції від 19.06.2018 року №603 о/с ОСОБА_1 було призначено на посаду інспектора роти №1 батальйону поліції в місті Кременчук, УПП в Полтавській області ДПП.
18 серпня 2018 року згідно з розстановкою сил та засобів роти №1 БПП в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП екіпаж №118 у складімолодшого лейтенанта поліції Хоменка Є.О. та лейтенанта поліції Ломоносова Р.М. заступив на патрулювання на службовому автомобілі «Toyota Prius», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом було встановлено, що 18.08.2018 біля 18 години 40 хвилин в м. Кременчуці по вул. 29 вересня, водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA PRIUS державний номерний знак НОМЕР_1 при виїзді на головну дорогу вул. І. Мазепи не надав перевагу в русі автомобілю VOLKSWАGEN PASSAT державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок чого відбулося зіткнення, автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 05.07.2021 по справі 524/4286/21(провадження 3/524/1960/21) провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з висновком експертного дослідження №ЕД-19/117-21/3534-АВ від 28.05.2021 року проведеного Полтавським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України – вартість матеріального збитку , завданого власнику автомобіля TOYOTA PRIUS державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 пошкодженого в результаті ДТП 18.08.2018 , станом 18.08.2018 , становить 219 684,28 грн..
Звертаючись до суду з цим позовом, Департамент патрульної поліції просив стягнути з відповідача 219 684,28 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП під час виконання  ОСОБА_1 службових обов`язків, а саме здійснення патрулювання на службовому автомобілі (несення публічної служби).
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).
Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункти 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України).
За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Таким чином, у справі, що наразі переглядається, відповідач, перебуваючи на посаді інспектора роти №1 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України шляхом пошкодження майна (транспортного засобу) в період здійснення ним повноважень, пов`язаних з виконанням його службових обов`язків.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК Україна майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
У рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Подібні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Відповідні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 (провадження № 11-574апп19), а також - Верховним Судом в постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18 (провадження № 61-6497св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17 (провадження № 61-2135св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18 (провадження № 61-3646св20).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції , ухвалюючи оскаржуване рішення обґрунтовано виходив з того, що спір з приводу відшкодування органу державної влади шкоди, завданої відповідачем шляхом пошкодження службового автомобіля під час здійснення патрулювання, тобто під час виконання службових обов`язків (несення публічної служби), є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Зазначене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України,суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції – залишити без задоволення.
Ухвалу Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 04 липня 2022 року  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                           В.М. Триголов        

Судді        :                                                 А.І. Дорош
                                                                                
О.А. Лобов