ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року 
м.Черкаси   

Справа № 703/2363/23		
Провадження № 22-ц/821/1782/23		
категорія: 314000000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л.І., 
суддів: Гончар Н.І., Карпенко О.В.,
секретаря - Ярошенка Б.М.,

учасники справи: 
заявник - Смілянська міська рада Черкаської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Петренка Олександра Володимировича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2023 року у справі за заявою Смілянської міської ради Черкаської області про визнання спадщини відумерлою, у складі головуючого судді Прилуцького В.О., -

в с т а н о в и в :

24 травня 2023 року через засоби поштового зв`язку Смілянська міська рада звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про визнання спадщини відумерлою.
Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_2 залишилася однокімнатна квартира   АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_2 у квартирі зареєстровані особи, в тому числі малолітні та неповнолітні діти, відсутні.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась.
Спадкоємці за законом та за заповітом відсутні.
Міська рада вказує, що з моменту відкриття спадщини пройшло більше року, тому вказана квартира має перейти у власність Смілянської міської територіальної громади.
Враховуючи наведене, Смілянська міська рада просила суд ухвалити рішення, яким визнати квартиру   АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв.м., житловою 15,2 кв.м., належну ОСОБА_2 , відумерлою спадщиною та передати її у власність Смілянської міської територіальної громади в особі Смілянської міської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської обалсті від 03 липня 2023 року заяву задоволено.
Визнано спадщину – квартиру   АДРЕСА_1 , загальною площею 29,6 кв.м., житловою – 15,2 кв.м., яка відкрилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 - відумерлою.
Передано у власність територіальної громади м. Сміла в особі Смілянської міської ради квартиру   АДРЕСА_2 , загальною площею 29,6 кв.м., житловою 15,2 кв.м.
Судові витрати віднесено на рахунок держави.
Рішення суду мотивовано тим, що із наданих суду доказів встановлено відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , як за законом так і за заповітом.
Враховано, що місцем відкриття спадщини є м. Сміла, із часу відкриття спадщини пройшло більше одного року, у суду є підстави визнати спадщину (квартиру  АДРЕСА_1 ) відумерлою та передати її територіальній громаді м. Сміла за місцем відкриття спадщини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 29 вересня 2023 року через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 – адвокат Петренко О.В., вважаючи рішення суду незаконним, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права і з порушенням норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2023 року скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.
В обгрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . На пітвердження того, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 надано копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про укладення шлюбу, копію свідоцтва про розірвання шлюбу матір`ю ОСОБА_1 та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу.
Вказує, що на час відкриття спадщини, спадкодавцю належала на праві власності квартира   АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті матері скаржниця прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки є спадкоємцем першої черги та на час її смерті постійно проживала із нею у оспорюваній квартирі.
Крім того, 06.09.2017 ОСОБА_2 складено заповіт на ім`я ОСОБА_1 .
Приймаючи рішення про задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції належним чином не перевірив факт складення за життя спадкодавцем ОСОБА_2 заповіту.
Вказує, що місцевий суд не перевірив належним чином факт прийняття спадщини, зокрема, спадкоємцем першої черги.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 19 жовтня 2023 року, Смілянська міська рада, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Смілянської міської ради про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, на підтвердження позовних вимог надала довідку виконавчого комітету Троїцької сільської ради № 22 від 22.08.2023 про те, що вона зареєстрована в АДРЕСА_3 , з травня 2017 року по теперішній час та довідку ОСББ «Затишок-01» від 21.08.2023 про те, що ОСОБА_1 з травня 2017 року проживала постійно з померлою ОСОБА_2 по день її смерті. 
На думку Смілянської міської ради, вказаних доказів не достатньо для висновку про спільне проживання скаржниці та спадкодавиці та вважає, що одна довідка із ОСББ та показання свідків не підтверджують підстави для встановлення факту проживання ОСОБА_1 із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – адвоката Петренка О.В. на рішення  Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2023 рокуроку у даній справі.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року розгляд апеляційної скарги призначено на 07 грудня 2023 року на 09 год. 30 хв. за участі сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00038613760 від 22 лютого 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Смілянської міської ради від 13 жовтня 2022 року вбачається, що за адресою АДРЕСА_4 ніхто не зареєстрований.
Належність квартири, яку Смілянська міська рада просить визнати відмерлою спадщиною ОСОБА_2 підтверджується копією відповіді КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» № 33 від 10 травня 2023 року.
Відповідно до відповіді наданої Смілянською державною нотаріальною конторою № 406/02-14 від 14 квітня 2023 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалась, спадкова справа не заводилась, отже спадкоємці за законом чи заповітом відсутні.
З інформації Смілянського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області №304/02-64 від 01 червня 2023 року вбачається, що дітей віком до 18 років станом на 22 квітня 2018 року у ОСОБА_2 не виявлено.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника скаржника, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
За змістом ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини.
Звертаючись до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою Смілянська міська рада посилалася на те, що з часу відкриття спадщини минуло більше одного року, спадкоємці відсутні.
Розглядаючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що спадкоємці, як за законом так і за заповітом, відсутні і після відкриття спадщини пройшло більше року.
В апеляційній скарзі представник скаржника посилається на те, що ОСОБА_1 , яка є донькою померлої ОСОБА_2 та спадкоємем першої черги, у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину.
На підтвердження доводів апеляційної скарги скаржником було долучено докази, а саме: копію Свідоцтва про смерть Серія   НОМЕР_1 від 23.04.2018, з якої вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , Серії   НОМЕР_2 , виданого 10.11.1962, у графі «мати» вказано « ОСОБА_4 ».
Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу Серії   НОМЕР_3 , вбачається, що ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_1 .
Згідно копії Свідоцтва про розірвання шлюбу від 28.12.1978 Серії   НОМЕР_4 після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєне прізвище « ОСОБА_6 ».
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із заначенням відомостей про другого з подружжя № 00041218791 від 01.09.2023 вбачається, що у розділі відомості про дружину : прізвище до державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_7 », прізвище після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_8 ».
Згідно копії паспорту НОМЕР_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та згідно штампу у паспорті місце її реєстрації АДРЕСА_3 з 20.04.2006.
Відповідно до копії заповіту від 06.09.2017, який посвідчений приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Пешехоновою А.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1105, вбачається, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом мала право і що буде належати їй на момент смерті, заповіла ОСОБА_1 .
Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 48996094 від 06.09.2017 вбачається, що реєстрація заповіту була здійснена приватним нотаріусом Пешехоновою А.В. за номером у спадковому реєстрі 1105, 06.09.2017. 
Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло від 10.04.2000 вбачається, що квартра   АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 на праві власності.
В апеляційній скарзі скаржником зазначено, що з 2017 року і до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 проживала у спірній квартирі, на підтвердження вказаного надано довідку ОСББ «Затишок-01» від 21.08.2023 та довідку видану виконкомом Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області № 77 від 22.08.2023, згідно якої за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_3 ОСОБА_1 з травня 2017 року по теперішній час за даною адресою не проживає.
Враховуючи надані скаржником докази, вбачається, що ОСОБА_1  є донькою спадкодавиці, а отже потенційним спадкоємец після смерті ОСОБА_2 , проте суд першої інстанції не перевірив чи є спадкоємці та не залучив ОСОБА_1 до участі у справі, не звернув уваги, що вирішення даної справи прямо впливає на її права і обов`язки, оскільки на ОСОБА_1 було складено заповіт, який було зареєстровано у державному реєстрі, та на час смерті ОСОБА_2 , за твердженням скаржника, вона проживала з нею у оспорюваній квартирі.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
Згідно із ст. 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Відповідно до ст. 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Згідно із ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою у порядку окремого провадження є те, що розгляд такої заяви не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право цивільне.
Спір про право – це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.
Враховуючи долучені скаржником письмові докази, які засвідчують обставину існування на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення спадкоємця після смерті ОСОБА_2 , підстав для розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою в порядку окремого провадження суд першої інстанції не мав, оскільки дане рішення прямо впливає на інтереси ОСОБА_1 , на яку було складено заповіт та враховуючи той факт, що вона, за її твердженням, проживає у спірній квартирі і на даний час.
Виходячи з наведених норм та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до наданих в апеляційній скарзі документів наявний спір про право, щодо спадкування майна належного ОСОБА_2 , який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам про його законність, а встановлені обставини справи дають підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та залишення заяви без розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та залишення заяви без розгляду.
Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково, оскаржуване рішення скасовано, то судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню Смілянською міською радою.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Петренка Олександра Володимировича задовольнити частково.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03 липня 2023 року скасувати.
Заяву Смілянської міської ради про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.
Роз`яснити Смілянській міській раді, що вона має право подати позов на загальних підставах.
Стягнути з Смілянської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 2 013,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах передбачених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 07 грудня 2023 року.

Головуючий Л.І. Василенко 

Судді Н.І. Гончар

                                                                                                                     О.В. Карпенко