Справа №591/5641/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Янголь Є.В.	
Номер провадження 33/816/658/23 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 листопада 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/5641/23 за апеляційною скаргою захисника РУДНЄВА Є. Г. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.07.2023, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
установив:

В поданій апеляційній скарзі захисник РУДНЄВ Є. Г. просить скасувати  постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу правопорушення, оскільки справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2 , за наявності поданого захисником клопотання про відкладення судового розгляду, чим порушено право на захист. При цьому зазначає, що в провадженні Зарічного районного суду м. Суми на розгляді перебували ще два протоколи відносно ОСОБА_2 , а тому останній мав право на об`єднання матеріалів в порядку ст. 36 КУпАП, чого був безпідставно позбавлений. Звертає увагу, що стан, в якому його підзахисного виявили працівники поліції пов`язаний з хворобою на цукровий діабет, про що останній повідомляв як поліцейських, так лікаря закладу охорони здоров`я; від здачі біосередовища (сечі) не відмовлявся, не міг його здати протягом двох годин в силу об`єктивних причин, а тому в даному випадку предметом дослідження могло бути інше біосередовище, зокрема кров, чого останньому запропоновано не було, що свідчить про грубе порушення процедури огляду. 
Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.07.2023 ОСОБА_2   визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 грн, з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн.
Згідно постанови, 30.06.2023 о 12-50 год. ОСОБА_2 в м. Суми, пр-т. Лушпи буд. 5 корп. 8 керував т/з Daewoo Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме бліда шкіра, розширені зіниці очей, які не реагують на світло, млява мова, сповільненість реакції. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в закладі охорони здоров`я, що підтверджується висновком лікаря нарколога № 1198 від 30.06.2023 та зафіксовано на відеореєстратор нагрудний Motorola Solution VB 400 № 471521 та № 471940,  чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.
До початку апеляційного розгляду від захисника Руднєва Є. Г. надійшла письмова заява, в якій він просив об`єднати в одне провадження справи, які перебувають в провадженні Сумського апеляційного суду відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП  та розглянути їх на підставі ст. 36 КУПАП.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Законодавство України про адміністративне правопорушення складається з КУпАП та інших законів України (ч. 1 ст. 2 КУпАП), а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1), а згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП). При цьому правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність (ст. 9 КУпАП), а на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність для особи, яка керує т/з, настає, крім іншого, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що кореспондується з вимогами п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Постанова суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суддя суду першої інстанції не дав належної оцінки наявним у справі доказам, не оцінив їх відповідність вимогам законодавства та всупереч наведеним вимогам КУпАП прийняв необґрунтоване рішення про вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення на нього стягнення.
В обгрунтування підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 264168 від 30.06.2023, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.06.2023, відеозапис з технічних засобів працівників поліції та довідку про надання інформації від 05.07.2023.
Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи та не ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Водночас відповідно п. 12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння» у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. 
Порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння врегульований розділом ІІІ вказаної Інструкції, згідно п. 7-8 якого проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу (п. 12-13 розділу ІІІ Інструкції). 
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п. 15 розділу ІІІ Інструкції).
З матеріалів справи убачається, що працівники поліції прибули на  пр-т Лушпи буд. 5 корп. 8 в м. Суми за викликом з приводу керування особою т/з в неадекватному стані, де виявили т/з Daewoo Lanos, д. н. з. НОМЕР_1 , на водійському сидінні якого знаходився ОСОБА_2 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння.
В ході розмови поліцейський запропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікарні і після прибуття до лікарні ОСОБА_2 пройшов огляд за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», в результаті чого був отриманий негативний результат.
Пізніше, через те, що ОСОБА_2 не зміг здати на аналіз сечу, на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, як убачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_2 пояснював, що хворіє на цукровий діабет і можливо в нього знизився рівень цукру, що бувало неодноразово, через що міг мати майже непритомний стан. 
В закладі охорони здоров`я ОСОБА_2 пояснив, що не відмовляється від сдачі біосередовища (сечі), протягом двох годин пив воду, але в силу об`єктивних причин не зміг це зробити.  
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.  Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні правопорушення.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції, на порушення вимог ст. 245, 280 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зважаючи на те, що відбір біологічного середовища, який не зміг здати ОСОБА_2 дійсно був для нього проблематичним, у той же час він не висловлював заперечень, щоб у нього взяли на відповідний аналіз кров, чого лікар в порушення п. 12-13 розділу III Інструкції не зробив, а тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_2 ухилився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановлений законом спосіб, тому доводи апеляційної скарги захисника Руднєва Є. Г. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Конституційний Суд України зауважує, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу (абз. 1-3 п. 4 рішення ВП КСУ у справі за конституційним поданням 59 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 368-2 КК від 26.02.2019№ 1-р/2019).
Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Таким чином, ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі.
Що стосується інших доводів апеляційної скарги захисника, у тому числі об`єднання справ, то вони є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
На підставі викладеного, оскаржувана постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Апеляційну скаргу захисника РУДНЄВА Є. Г. задовольнити.
Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.07.2023 відносно ОСОБА_3 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норм процесуального права, а провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити через відсутність складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов