ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року	Львів	Справа № 260/5626/22 пров. № А/857/15140/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                       Глушка І.В., Довгої О.І., 
за участю секретаря судового засідання               Юник А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Автосервіс» на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 260/5626/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Автосервіс» до  Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -         
                                                               ВСТАНОВИВ:
27 грудня 2022 року товариство з обмеженою відповідальністю “ДС АВТОСЕРВІС”, звернулося до суду з позовом до Державної митної служби України Львівської митниці, про  скасування рішення про коригування митної вартості товарів Державної митної України Львівської митниці № UA209000/2022/000204/2 від 27.09.2022 року; зобов`язання провести розмитнення спірної партії товарів.         
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, неповно досліджено обставини справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що митний орган у своєму рішенні просив надати додаткові документи для підтвердження митної вартості, та перелічує їх.
Лист із усіма належними документами, а саме рахунок-фактура (інвойс) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, був надісланий 23 грудня 2022 року, про що свідчить опис вкладення з поштового відділення. Проте відповіді на даний лист товариство не отримало. Товариство не погоджується із викладеними в рішенні обставинами щодо наявності розбіжностей в документах, які подані до митного оформлення вантажу, у зв`язку з тим, що контролюючий орган дослідив не всі документи подані до митного оформлення, що призвело до хибних висновків, які зазначені в рішенні.
Щодо покликання митного органу про те, що в поданому до митного оформлення контракті DS13032019 від 13.03.2019 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, то даний контракт підписаний обома контрагентами із зазначеними печатками. 
Зазначає, що має зазначатися послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Позивач не погоджується із вибором методу визначення митної вартості товарів, оскільки резервний метод застосовується в особливих випадках і щодо товарів, які імпортуються Товариством, сформовані невірні висновки щодо відсутності інформації щодо вартості ідентичного або подібного товару.
Жодної інформації або пояснення митного органу про розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, декларанту не повідомлялось.
Вимога митного органу про надання доказів про навантаження та відвантаження вважає неправомірною і безпідставною, оскільки частина 3 статті 53 МК України не передбачає собою обов`язку надання таких документів.
         У рішенні про коригування митної вартості товару зазначено, що у митного органу наявна інформація про те, що у МД тов. 1 – UA504080/2022/001994 від 12.07.2022 вартість даного товару становить на рівні 5,23 дол. США за кг.
Зазначає, що відомості з інформаційних систем митних органів не можуть слугувати беззаперечним джерелом інформації про митну вартість конкретного товару та бути підставою для здійснення коригування. 
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який просить задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача, який просить залишити без змін рішення суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що надані митному органу документи не підтверджували заявленої митної вартості товарів; позивачем на підтвердження заявленої митної вартості не було подано витребуваних документів у повному обсязі.
Контролюючий орган навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, вказано джерела інформації, що використовувались відповідачем для визначення митної вартості, зазначив послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований метод, що передує методу, обраному митним органом.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що 26 вересня 2022 року з метою митного оформлення імпортованого товару ТОВ “ДС Автосервіс” подано до Львівської митниці декларацію № UA209140/2022/001701 та надано наступні документи: 
- пакувальний лист (Packing list) № HUFS220725-13 від 25.07.2022;
- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HUFS220725-13 від 25.07.2022;
- коносамент (Bill of lading) № SXE22070432A від 28.07.2022;
- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 5732 від 22.09.2022;
- декларація про походження товару (Declaration of origin) № HUFS220725-13 від 25.07.2022;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4450373 від 16.09.2022;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № LS-4451537 від 22.09.2022;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 073 від 26.09.2022;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 22.09.2021;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) № DS13032019 від 13.03.2019;
- договір про надання послуг митного брокера № 69 від 06.05.2019;
- інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначаються ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 9024583 від 25.09.2022.
При цьому вартість товару в графах 42 відповідних митних декларацій ТОВ “ДС Автосервіс” було зазначено за основним методом, а саме за ціною договору (контракту).
Відповідачем, відповідно до частини 3, 4 статті 53 Митного кодексу України, надіслано ТОВ “ДС Автосервіс” повідомлення, в якому просить надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів:
1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);
2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
4) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ;
5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
9) виписку з бухгалтерської документації;
10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
11) копію митної декларації країни відправлення;
12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
27.09.2022 року на виконання вимоги відповідача, ТОВ “ДС Автосервіс” надано інформацію з інтернет – ресурсів, експортну декларацію, прай-лист, висновок експерта відповідь на вимогу про неможливість надання інших документів.
27 вересня 2022 року Львівською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/000204/2, в якому зазначено, що за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:
- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; 
- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена;
- у контракті № 310120220517290642 від 25.06.2022 відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, що свідчить про відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару;
- відповідно до п. 4.2 зовнішньоекономічного контракту DS25022019 від 25.02.2019 ціна договору складається з вартості продукції, включаючи вартість тари, упаковки, маркування входить в ціну товару відповідно до товаросупровідних документів, та комерційному відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу; 
- в п.3.1 вищезазначеного договору зазначається що здійснюється 100% оплата вантажу-платіжка до митного оформлення не надавалась - у рахунках на перевезення вантажу, що відсутні всі складові митної вартості товару (а саме навантаження, перевантаження, портові, транспорт з порту до кордону). Відповідно до вимог ЗУ "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр.22 CMR-зазначається ім`я, адреса та відправника –відсутня печатка. Та гр. 4 - місце розвантаження не заповнено -відсутні відомості, щодо підтвердження числових значень митної вартості; 
- не рівномірне поділення складових митної вартості (транспорту).
Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі- продажу товару.
На вимогу митного органу, декларантом надіслано інформацію з інтернет-ресурсів, експортну декларацію, прайс-лист, висновок експерта - відповідь на вимогу про не можливість надання інших документів. Прайс-лист (має адресний характер). Звіт про оцінку майна від 27.09.2022 № 256-09-222 (у заключній частині зазначено, що під час проведення оцінки експертом зроблено низку припущень, не обґрунтовано застосування понижувальних коефіцієнтів). 
Відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнала заявлену митну вартість. 
Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.
Згідно наявної у Львівській митниці інформації, вартість даного товару становить на рівні 5,23 дол. США за кг. Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала тов., 1-МД № UA504080/2022/001994 від 12.07.2022.
Також відповідачем були складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2022/001701, у зв`язку з неможливістю завершення митного оформлення, оскільки невірно заповнені графи гр. В, 12, 47, 45, 43, 44 ВМД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості № UA 209000/2022/210204/2 від 27.09.2022 (порушено умови декларування передбачені п.1, п.8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 № 450, вимог Порядку заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 № 651).
28 вересня 2022 року ТОВ “ДС Автосервіс” з метою митного оформлення імпортованого товару подано до Львівської митниці декларацію № UA209140/2022/101866, із скоригованою митним органом митною вартістю, яка була оформлена Львівською митницею, а товар було випущено у вільний обіг на митну територію України.
23 грудня 2022 року ТОВ “ДС Автосервіс” надіслано до відділу митного оформлення “Малехів” Львівської митниці за адресою 80383, Львівська область, Малехів, вул. Дороша,20а супровідний лист у відповідь на рішення № UA209000/2022/000204/2 від 27 вересня 2022 року про коригування митної вартості з додатковими документами для підтвердження митної вартості.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Статтею 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.        
Згідно із ч.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів, відповідно до ч.5 ст.54 МК України має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст..53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) здійснювати коригування митної вартості товарів.
Згідно із ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.          
Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За приписами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно частини 9 статті 55 МК України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати: заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі помилкове визначення митної вартості товарів, помилкове проведення декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 МК України; відсутність у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
При цьому, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.
Судом встановлено, що під час здійснення митного контролю за МД № UA209140/2022/101170 від 26.09.2022р. опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах. За результатами опрацювання встановлено:
- в зовнішньоекономічному контракті відсутні підписи обох сторін та відсутня печатка покупця, що свідчить про відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару;
- відповідно до п.4.2 зовнішньоекономічного контракту ціна договору складається з вартості продукції, включаючи вартість тари, упаковки, маркування входить в ціну товару відповідно до товаросупровідних документів, та комерційному відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.
- п. 3.1 вищезазначеного договору зазначається, що здійснюється 100% оплата вантажу - платіжні документи до митного оформлення не надавались;
- у рахунках на перевезення вантажу, відсутні всі складові митної вартості товару (навантаження, перевантаження, портові збори, транспорт з порту до кордону);
- відповідно до вимог Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 № 57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів у гр.22 CMR-зазначається ім`я, адреса відправника - відсутня печатка. У гр. 4 "місце розвантаження" не заповнено. Відсутні відомості щодо підтвердження числових значень митної вартості; нерівномірне поділення складових митної вартості (транспорту).
Апеляційний суд приймає до уваги твердження відповідача, що надана позивачем на підтвердження заявленої митної вартості товарів до Львівської митниці копія контракту DS 13032019 від 13.03.2019, не містить підписи обох сторін та відсутня печатка покупця. Також, направлено зовнішньоекономічний договір вже з виправленим недоліком, який був відсутній під час прийняття рішення посадовими особами Львівської митниці.
За відсутності чинного договору метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не міг бути застосований.
Таким чином, запропонувавши позивачу надати додаткові документи, митний орган сприяв товариству в обґрунтуванні застосування першого (основного) методу визначення митної вартості ввезеного на митну території України товару. Проте, позивач не усунув наявних розбіжностей та не підтвердив задекларовану митну вартість товару, а, відтак, у відповідача були достатні та обґрунтовані підстави для визначення митної вартості товару не за ціною договору (контракту).
Апеляційний суд погоджується з визначенням митницею митної вартості імпортованих товарів за резервним методом, оскільки у зв`язку з неможливістю застосування методів щодо ідентичних та подібних товарів, методів віднімання та додавання, що обґрунтовано у оскарженому рішенні (з підстав відсутності у митного органу та декларанта такої інформації), митна вартість товару була скоригована відповідачем за резервним методом.
Так, митну вартість товарів визначено відповідачем за резервним методом згідно зі ст.64 МК України, згідно із наявною у Львівській митниці інформацією, щодо вартості товару, яка становить на рівні 5,23 дол. США за кг., на підставі МД № UA504080/2022/001994 від 12.07.2022 р. 
Судом першої інстанції вірно не взято до уваги покликання скаржника на те, що 23 грудня 2022 року на адресу відділу митного оформлення “Малехів” Львівської митниці направлено лист від 23.12.2022 року з усіма належними документами, оскільки дані документи було надіслано вже після прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/000204/2 від 27.09.2022 року.
Крім того, судом встановлено, що позивачем подано суду з відповіддю на відзив  квитанцію про часткову оплату товару 47731,70 дол. США згідно квитанцій від 25.11.2022 року та від 28.11.2022 року, однак до митниці не було подано доказів, що підтверджували таку оплату товару, на час прийняття оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів Державної митної України Львівської митниці № UA209000/2022/000204/2 від 27.09.2022 року є правомірними, винесеним з дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.
Щодо позовної вимоги про зобов`язати провести розмитнення спірної партії товарів, то судом першої інстанції вірно відмовлено в її задоволенні, оскільки декларантом позивача подано нову митну декларацію № UA209140/2022/101866 із скоригованою митним органом митною вартістю, яка була оформлена Львівською митницею, а товар було випущено у вільний обіг на митну територію України.   
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), у пункті 6 рішення виснував, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, і питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватись виключно з огляду на обставини справи (див. рішення від 09 грудня 1994 року у справах «Руіз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29, та «Гарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, пункт 26). Ці принципи застосовувалися в низці справ проти України (див., наприклад, рішення від 15 листопада 2007 року у справі «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47; від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява №63566/00, пункт 25; від 07 жовтня 2010 року у справі «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява № 5231/04, пункти 18, 19).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно ст. 316 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                         П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС Автосервіс» залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року у справі № 260/5626/22 без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 08.12.23