ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року	Львів	Справа № 380/1027/23 пров. № А/857/11433/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Мікули О.І., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року (головуючий суддя Морська Г.М., м. Львів) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 в якому, з урахуванням уточнень, просило стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 143283,91 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить рішення суду скасувати і позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що згідно з п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку розпочато процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
На даний час суми податкових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу.
Податкові повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 та №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року надіслані ОСОБА_1 про, що свідчать конверти поштового зв`язку про отримання таких, які знаходяться в матеріалах справи.
Згідно п.п.59.1. ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу, в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Податкову вимога від 24.12.2021 року №0098242-1303-1306 направлена контролюючим органом відповідачу.
Відтак, заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №9481/5/13-01-13-03 від 30.11.2022 складає 144 067,57 гривень. Сума податкового боргу, яка підлягає стягненню становить 143 283,91 грн. та виникла на підставі:
по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 15 972,30 грн.: податкове повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 року на суму 15 972,30 грн.
по орендній платі з фізичних осіб - 127 311,61 грн.: податкове повідомлення-рішення №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року на суму 127 311,61 грн.
У п. 57.1 ст. 57 Кодексу зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.2 ст. 57, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом ЗО календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення- рішення про таке нарахування.
Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.
У супереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для погашення податкових зобов`язань.
Крім того, ГУ ДПС у Львівській області зазначає, що згідно з п.19.1.9 ст. 19 ПК України функції контролюючих органів є формування та ведення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи
Відповідно до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п.70.1. ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є:
громадянами України;
іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні;
іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:
70.2.1.         прізвище, ім`я та по батькові;
70.2.2.                 дата народження;
ІНФОРМАЦІЯ_2                  місце народження (країна, область, район, населений пункт);
70.2.4.                 місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;
70.2.5.          серія, номер свідоцтва про народження, паспорта ^аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий;
70.2.6.          унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформує територіальний орган.
Однак, жодної інформації про зміну місця проживання чи про своє місцезнаходження відповідачем на момент скерування податкової вимоги від центрального органу територіальним органом не отримано у зв`язку із відсутністю таких змін у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
В доповнення до викладеного, апелянт зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
Розділом II вищевказаного Положення (Розділ II. Поняття реєстрації фізичних осіб) у Державному реєстрі передбачено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.
Відповідно до п. 5 Розділу III Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (Розділ III. Вимоги до документів, які подаються фізичними особами для проведення реєстрації, внесення змін, отримання картки платника податків або відомостей з Державного реєстру) до облікової картки вноситься така інформація:
прізвище, ім`я, по батькові (за наявності);
дата народження;
місце народження (країна, область, район, населений пункт);
місце проживання / місцеперебування;
громадянство;
для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності);
реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія та/або номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ).
При цьому, відповідно до розділу VI вищевказаного Положення (Розділ VI. Подання інформації до Державного реєстру) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
Порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки передбачений розділом IX зазначеного Положення.
Зокрема, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 131 відповідно).
Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.
Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання).
Статтею 45 Податкового кодексу України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Щодо тверджень Відповідача, що листи в яких надсилались податкові повідомлення-рішення, згідно копій конвертів, які сам Позивач додав до позову, повернуто відправнику із зазначенням підстав «за закінченням терміну зберігання», то апелянт зазначає, що статтею 42 Податкового кодексу України врегульовано питання листування платників податків та контролюючих органів.
У відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (ст. 45 Податкового кодексу України)
Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі № 120/479/21-а зазначив, що добросовісний платник податків зобовґязаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження (податковою адресою). У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним кореспонденції, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.
Також, колегія суддів зазначає, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №360/4692/19.
Окрім, цього не слід плутати Державний реєстр фізичних осіб - платників податків з Єдиним державним демографічним реєстром, оскільки відповідно до ч.6 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Згідно з ст. 4. Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Реєстр та майнові права інтелектуальної власності що створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.
Пунктом 2 розділу І Положенням про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків визначено, що Державний реєстр фізичних осіб створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язувані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючим органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.
Відтак, податкові повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021, №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року та податкова вимога 24.12.2021 року №0098242- 1303-1306 узгоджене в порядку ст. 59 ПК України та направлені за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Податкова адреса фізичної особи - місце проживання, за яким таку особу взято на облік як платника податку. Відповідно до податкового законодавства податкова адреса може бути лише одна. Відомості про податкову адресу знаходяться в обліковій картці платника податків.
Відтак, контролюючий орган діяв правомірно, відповідно до вимог податкового законодавства.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних міркувань.  
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрована з 26.03.2005 за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчать відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України у Львівській області.
Відповідно до інформаційних баз даних ГУ ДПС у Львівській області за відповідачем обліковується податковий борг:
- по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власністю об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 15972,30 грн, виникла внаслідок нарахувань згідно з податковим повідомленням-рішенням №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 на суму – 15972,30 грн.;
- по орендній платі з фізичних осіб - у розмірі 127311,28 грн, виникла внаслідок нарахувань згідно з податковим повідомленням-рішенням №3930-2407-1306 від 14.02.2022 на суму – 127311,61 грн.
Із метою погашення заборгованості податковим органом прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 24.12.2021 №0098242-1303-1306, яка була надіслана ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , проте поштове відправлення було повернуто без відмітки про отримання.
У зв`язку з наявністю у позивача податкового боргу ГУ ДПС у Львівській області звернулось до суду із даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що передумовою для стягнення податкового боргу є узгодженість грошових зобов`язань.
Приписами Податкового кодексу України визначено, що податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації.
При цьому, судом з`ясовано, що прийняті податкові повідомлення-рішення, якими ОСОБА_1 визначені суми податкового зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 та по орендній платі з фізичних осіб №3930-2407-1306 від 14.02.2022 були направлені на адресу: АДРЕСА_3 . На підтвердження надсилання податкових повідомлень-рішень на адресу відповідача, Головним управлінням ДПС у Львівській області долучено до матеріалів справи Списки згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, у яких значиться прізвище позивача та адреса надсилання АДРЕСА_3 . 
Оскільки відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України у Львівській області на запит суду надав інформацію, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), зареєстрована з 26.03.2005 за адресою: АДРЕСА_2 , і інших доказів, на підтвердження вручення/невручення відповідачу податкових повідомлень-рішень, на підставі яких за відповідачем обліковується податковий борг, підстав надсилання на іншу адресу, відмінну від зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , позивачем надано не було, то суд першої інстанції вважав, що Головне управління ДПС у Львівській області надіслало відповідачу податкові повідомлення-рішення якими визначено грошові зобов`язання та податкову вимогу за адресою, яка відмінна від податкової адреси платника податків, не надавши доказів на підтвердження того, що адреса надсилання рішень є адресою місцезнаходження відповідача.
За таких підстав, суд дійшов висновку, що вказані рішення податкового органу вважаються не врученими, а відповідач, ОСОБА_1 , вважається не повідомленою про наявність податкового зобов`язання, відтак податкове зобов`язання не є узгодженим у спосіб, визначений ПК України.
Проте, колегія суддів з такими доводами суду першої інстанції не погоджується з наступних міркувань. 
У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
За змістом п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом з причин, пов`язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54     цього Кодексу), платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України).
Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пп.14.1.39. п.14.1. ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).
Згідно з п. 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Відповідно до п. 42.1, 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п.42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.
Згідно матеріалів справи податкові повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 та №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року надіслані ОСОБА_1 про, що свідчать конверти поштового зв`язку про отримання таких.
Податкову вимога від 24.12.2021 року №0098242-1303-1306 направлена контролюючим органом відповідачу.
Як уже зазначалось вище, заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість №9481/5/13-01-13-03 від 30.11.2022 року складає 144 067,57 гривень. Сума податкового боргу, яка підлягає стягненню становить 143 283,91 грн. та виникла на підставі: по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 15 972,30 грн.: податкове повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021 року на суму 15 972,30 грн.; по орендній платі з фізичних осіб - 127 311,61 грн.: податкове повідомлення-рішення №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року на суму 127 311,61 грн.
Згідно п. 57.3 ст. 57 Кодексу, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п. 54.3.1-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.
Згідно п.19.1.9 ст. 19 ПК України функції контролюючих органів є формування та ведення Державний реєстр фізичних осіб - платників податків, Єдиний банк даних про платників податків - юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи.
Відповідно до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків відповідачка - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з п.70.1. ст. 70 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є:
громадянами України;
іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні;
іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.
До облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація:
70.2.1.         прізвище, ім`я та по батькові; 
70.2.7.         дата народження;
ІНФОРМАЦІЯ_3                  місце народження (країна, область, район, населений пункт);
70.2.8.                 місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство;
70.2.9.          серія, номер свідоцтва про народження, паспорта ^аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий;
70.2.10.          унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (у разі внесення інформації про особу до Єдиного державного демографічного реєстру).
Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Про проведення державної реєстрації фізичної особи - платника податків у Державному реєстрі та внесення змін до даних, які містяться у Державному реєстрі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, інформує територіальний орган.
Однак, відповідачем жодної інформації про зміну місця проживання чи про своє місцезнаходження податковому органу надано не було, і жодних змін у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не має.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.
Розділом II вищевказаного Положення (Розділ II. Поняття реєстрації фізичних осіб) у Державному реєстрі передбачено, що усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.
Відповідно до п. 5 Розділу III Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (Розділ III. Вимоги до документів, які подаються фізичними особами для проведення реєстрації, внесення змін, отримання картки платника податків або відомостей з Державного реєстру) до облікової картки вноситься така інформація:
прізвище, ім`я, по батькові (за наявності);
дата народження;
місце народження (країна, область, район, населений пункт);
місце проживання / місцеперебування;
громадянство;
для іноземців - податковий номер у країні громадянства (за наявності);
реквізити документа, що посвідчує особу (назва документа, серія та/або номер, дата видачі та уповноважений суб`єкт, що видав документ).
Відповідно до розділу VI вищевказаного Положення (Розділ VI. Подання інформації до Державного реєстру) фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
Порядок подання заяви про зміну даних, які вносяться до облікової картки передбачений розділом IX зазначеного Положення.
Так відповідно, фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання Заяви за формою № 5ДР (додаток 12) або Заяви за формою № 5ДРП (додаток 131 відповідно).
Фізичні особи подають зазначені заяви особисто або через представника до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання), а у разі зміни місця проживання - до контролюючого органу за новим місцем проживання. Фізичні особи, які тимчасово перебувають за межами населеного пункту проживання, подають зазначені заяви особисто або через представника до будь-якого контролюючого органу.
Внесення змін до Державного реєстру та окремого реєстру Державного реєстру здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання фізичною особою заяви до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання).
Статтею 45 Податкового кодексу України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Як уже зазначалось вище, у відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (ст. 45 Податкового кодексу України)
Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 у справі № 120/479/21-а зазначив, що добросовісний платник податків зобовґязаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження (податковою адресою). У разі невиконання цього обов`язку платник не в праві посилатися на неотримання ним кореспонденції, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних наслідків.
Також, колегія суддів зазначає, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі №360/4692/19.
Згідно з ст. 4. Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-комунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.
Реєстр та майнові права інтелектуальної власності що створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.
Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про зареєстроване або задеклароване місце проживання (перебування) особи.
Пунктом 2 розділу І Положенням про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків визначено, що Державний реєстр фізичних осіб створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язувані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючим органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.
Податкова адреса фізичної особи - місце проживання, за яким таку особу взято на облік як платника податку. Відповідно до податкового законодавства податкова адреса може бути лише одна. Відомості про податкову адресу знаходяться в обліковій картці платника податків.
Відтак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції невірно  покликався на інформацію про місце проживання відповідачки, отриману з Єдиного державного демографічного реєстру, оскільки для цілей оподаткування використовується   інформація з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, де зміни з вини відповідачки не були внесені, а позивач не наділений повноваженнями встановлювати в інший спосіб місце проживання останньої. 
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що податкові повідомлення-рішення №0777937-2407-1303 від 07.06.2021, №3930-2407-1306 від 14.02.2022 року та податкова вимога 24.12.2021 року №0098242- 1303-1306 є узгодженими в порядку ст. 59 ПК України оскільки направлені за податковою адресою ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Відтак, контролюючий орган діяв правомірно, відповідно до вимог податкового законодавства, тому позовні вимоги слід задовольнити.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, бо суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог невірно застосував норми матеріального та процесуального права, відтак рішення суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги задовольнити. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 2, ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області - задовольнити, скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року у справі № 380/1027/23.
Прийняти нову постанову, якою позов Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 143  283 (сто сорок три тисячі двісті вісімдесят три) грн 91 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.   

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	А. Р. Курилець