КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/11200/2023
справа №757/17315/22-ц

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року                                                                                               м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Мережко М.В., Соколової В.В.
за участю секретарів судового засідання Крисіної В.О., Чепур Н.К.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Головко Ю.Г.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та відшкодування витрат з найму житла, -
 
встановив:
 
У липні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання незаконним наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та відшкодування витрат з найму житла.
Позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами  укладений трудовий договір від 25 листопада 2021 року №716/2021, відповідно до умов якого позивач прийнятий на посаду старшого аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ "Укрзалізниця".
24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до наказу від 24 лютого 2022 року №Ц-42/6 позивач переведений у режим простою.
Наказом №483/ос від 04 травня 2022 року з 06 травня 2022 року з позивачем припинено простій та призупинено дію трудового договору.
Уважає підстави для призупинення дії трудового договору незаконними.
Вказує, що абсолютна неможливість надання відповідачем роботи не убачалась, відповідачем не запропоновано переведення позивача на іншу роботу, а факт можливості позивача виконувати роботу, окрім постійного зв`язку з керівництвом підтверджується направленою поштою заявою на ім`я голови правління АТ "Укрзалізниця".
Зазначає, що робоче місце позивача знаходиться у м. Києві. У м. Києві на момент винесення оскаржуваного наказу не проводились активні бойові дії та відсутні інші обставини військової агресії проти України, які б виключали можливість надання та виконання ним роботи, передбаченої трудовим договором, відтак підстави для призупинення дії трудового договору, які визначені у статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» відсутні.
Мотивуючи наведеним, просить суд визнати наказ АТ "Укрзалізниця" від 04 травня 2022 року №483/ос незаконним. Поновити дію трудового договору від 25 листопада 2021 року №716-2021 з 06 травня 2022 року.
Стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 належну суму заробітної плати та відшкодування витрат за найм житла відповідно до трудового договору від 25 листопада 2022 року №716-2021 за період дії наказу АТ "Укрзалізниця" від 04 травня 2022 року №483/ос, а саме з 06 травня 2022 року по дату поновлення дії трудового договору.
Стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.
Уважає оскаржуване рішення незаконним і необґрунтованим, таким, що не відповідає нормам матеріального права та з істотним порушенням норм процесуального права.
Вказує, що згідно статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роз`ясненню від Міністерства економіки України від 09.05.2022 № 4712-06/22838-09 головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи, ці дві умови мають виконуватися одночасно. Під такою абсолютною неможливістю надати роботу роботодавцем та виконувати її працівником в контексті призупинення дії трудового договору слід розуміти: знищення виробничої, організаційної, технічної можливості, засобів виробництва або майна роботодавця в результаті бойових дій; їх функціонування є неможливим; переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливе.
Вказує, що непогодження планів внутрішніх аудитів АТ «Укрзалізниця» на 2022 рік Наглядовою радою АТ «Укрзалізниця» ніяким чином не могло бути абсолютною неможливістю надання роботи, оскільки затвердження планів можливо зробити на будь-якому із засідань Наглядової ради АТ «Укрзалізниця», яка на момент призупинення дії трудового договору, так і протягом 2022 року працювала у штатному режимі, з моменту призупинення трудового договору неодноразово проводились засідання, причини непогодження планів внутрішніх аудитів АТ «Укрзалізниця» на 2022 рік є невідомими, однак вони не є такими, що характеризують абсолютну неможливість надання роботи.
Зазначає, що суд не розглянув факт того, що відповідачем не надано аргументованих роз`яснень, в чому полягала абсолютна неможливість надання роботи позивачу, у зв`язку із зменшенням обсягів робіт через військову агресію РФ проти України, враховуючи те, що структурні підрозділи, регіональні філії, філії АТ «Укрзалізниця», як об`єкти аудиту та контролю в період дії воєнного стану в Україні не припинили своєї господарської діяльності, а головна ціль діяльності Департаменту спрямована саме на збільшення вартості Товариства та вдосконалення його діяльності і процесів, тобто функціонування Департаменту є необхідним для покращення економічного становища АТ «Укрзалізниця».
Вказує, що на час розгляду справи Департамент поновив свою діяльність, про що було зазначено у відповіді на відзив та направлено клопотання про витребування доказів у відповідача щодо факту поновлення трудових договорів з деякими працівниками Департаменту станом на 13 жовтня 2022 року, зокрема щодо поновлення трудового договору заступнику директора Департаменту Нечаю В.В.
Вказує, що наданий відповідачем лист від 17 жовтня 2022 року № ЦТЗБ-8/825 відносно того, що наразі не проводиться нарахування компенсацій виплат за найм житла, ніяким чином не скасовує право на позовну вимогу, оскільки це право передбачено відповідно до пункту 3.6 трудового договору від 25 листопада 2022 року №716-2021, згідно якого відповідач повинен виплатити належну суму компенсації за період з дати призупинення дії трудового договору, а саме з 06 травня 2022 року по 31 жовтня 2022 року (за період фактичного найму житла).
Посилається на відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів, внаслідок чого судом залишено поза увагою той факт, що Департамент поновив свою роботу восени 2022 року, а це повністю виключає можливість подальшого тримання позивача на призупиненні, оскільки навіть гіпотетична абсолютна неможливість надання роботи була вирішена, а відповідно дія наказу не могла бути законною.
Зазначає про необхідність установлення нових обставин справи, що підлягають дослідженню та оцінці, оскільки мають істотне значення для справи, які не могли бути надані до суду першої інстанції, оскільки виникли після винесення рішення, однак остаточно підтверджують неправомірність дій відповідача та вказують на незаконність наказу, який продовжує діяти.
Вказує, що Центральне міжрегіональне управління у відповідь на запит позивача 26 квітня 2023 року надало висновки відносно того, що АТ "Укрзалізниця" неправомірно призупинило дію трудового договору з позивачем, оскільки відсутні обставини, передбачені статтею 13 Закону № 2136, які надавали б право роботодавцю здійснити таке призупинення. Департамент внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця» функціонує, інші працівники виконують свою роботу, майно роботодавця не було знищено (пошкоджено) в результаті бойових дій, а отже, є виробничі, організаційні, технічні можливості для організації роботи.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на застосування норм права у аналогічних справах судами першої та апеляційної інстанції.
Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.
03 жовтня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив АТ "Українська залізниця" на апеляційну скаргу.
Вказує, що відсутність організаційної можливості надати позивачу роботу, обумовлену трудовим договором, зумовлена критичним зменшенням обсягів господарської діяльності АТ "Укрзалізниця" через військову агресію Російської Федерації проти України, що унеможливило затвердження планів внутрішнього аудиту та надання доручень про проведення позапланових аудитів. АТ «Укрзалізниця» є товариством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави.
В складних умовах збройної агресії основною метою діяльності АТ «Укрзалізниця» є забезпечення безперебійного перевізного процесу, а не вдосконалення діяльності та процесів Товариства.
Аудит не належить до основної діяльності товариства. Таким чином, заступник начальника відділу з контролю за фінансово-господарською діяльністю управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Донецька залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця» не належить до основних професій, без яких не може функціонувати товариство. Основні професії для відповідача - це такі професії як машиністи та помічники машиністів локомотивів, слюсарі з ремонту рухомого складу, провідники поїздів, оглядачі вагонів, чергові по станціях, складачі поїздів, монтери колії, машиністи колійних машин, електромонтери СЦБ та зв`язку, електромонтери контактної мережі тощо. Приймаючи рішення про призупинення дії трудових договорів з працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, відповідач виходив з того, які категорії професій були необхідні для виконання перевізного процесу в період воєнного стану. Працівники Департаменту внутрішнього аудиту та контролю в перевізному процесі участі не беруть.
Зазначає, що функціонування АТ «Укрзалізниця» з 24 лютого 2022 року зазнало значних змін, евакуація населення здійснювалася безкоштовно. Кількість знищеного та пошкодженого майна з кожним днем лише зростала, що потребувало значних ресурсів для відбудови пошкодженої інфраструктури.
Плани внутрішнього аудиту на 2022 рік не були затверджені не тому, що не було бажання надавати позивачу роботу, а тому, що фінансовий стан та стратегічне значення АТ «Укрзалізниця» для економіки і безпеки держави в складних умовах військової агресії РФ проти України, не давали змоги цього зробити.
Вказує, що згідно пункту 2.11 розділу II наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» вся територія міста Києва вважається такою, на якій проводились активні бойові дії з 24 лютого 2022 року по 30 квітня 2022 року.
Наведене виключало можливість організації для позивача дистанційної форми роботи, оскільки робота за його трудовим договором взагалі була відсутня.
Отже, за характером роботи до працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю не можна застосовувати тимчасове переведення на іншу роботу. Роботи, на яку працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю можна перевести за їх згодою постійно, станом на 04 травня 2022 року у АТ «Укрзалізниця» не було.
Відновлення дії трудового договору з позивачем стало можливим 10 липня 2023 року згідно наказу АТ «Укрзалізниця» від 06 липня 2023 року №1118/ос.
Вказує, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу можливе лише у разі поновлення на роботі у зв`язку з незаконним звільненням або незаконним переведенням на іншу роботу, відтак вимога позивача про застосування аналогії на підставі статті 235 КЗпП не підлягає задоволенню.
Зазначає, що отримуючи з 10 липня 2023 року середній заробіток при стажуванні в Юридичному департаменті, позивач про це не вказує і не повідомляє суд про відновлення дії трудового договору з ним.
При цьому, згідно позовної заяви позивачем заявлено вимогу про стягнення заробітної плати по дату поновлення дії трудового договору.
Зазначає, що згідно пп. 1.1.4. рішення правління АТ «Укрзалізниця» (протокол №Ц-54/31 Ком.т. від 14 березня 2022 року) на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 призупинено інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики.
На виконання вказаного рішення правління АТ «Укрзалізниця» листом від 25 березня 2022 року №ЦЦУП-10/95 на регіональні філії, філії направлено перелік кодів видів оплат, за якими проводитиметься нарахування на період дії правового режиму воєнного стану. Відповідно до листа нарахування за кодом видів оплат 710 «Компенсація витрат за найм (оренду) житла працюючим» не проводиться, що підтверджується листом вих. №ЦТЗБ- 8/825 від 17 жовтня 2022 року. Відтак, уважає, що у відповідності до статті 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» положення колективного договору щодо відшкодування (компенсації) витрат з найму житла зупинено. Відповідно, у АТ «Укрзалізниця» відсутній обов`язок щодо відшкодування позивачу витрат з найму житла.
Зазначає, що обґрунтовуючи незаконність оскаржуваного рішення, позивач посилається на докази та обставини, що виникли після ухвалення судового рішення, що суперечить статтям 83, 367 ЦПК України та порушує принцип правової визначеності.
Заперечує проти долучення до матеріалів справи доказів, доданих позивачем.
Звертає увагу, що посилаючись на додані докази, вказує, що вони не могли бути надані до суду першої інстанції, оскільки виникли після винесення рішення, однак, на його думку, підтверджують неправомірність дій відповідача та вказують на незаконність оскаржуваного наказу.
Зазначає, що клопотання про витребування таких розрахунків фактично є клопотанням не про витребування доказів, а про зобов`язання відповідача провести розрахунки сум, які з відповідача просить стягнути позивач і виконати за нього обов`язок, передбачений статтею 175 ЦПК України.
Зазначає, що врахування висновків судів першої та апеляційної інстанцій є неможливим, оскільки це суперечитиме частині 4 статті 263 ЦПК України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Звертає увагу, що з 10 липня 2023 року позивачу відновлено дію трудового договору згідно наказу АТ «Укрзалізниця» від 06 липня 2023 року №1118/ос. Згідно наказу АТ «Укрзалізниця» від 07 липня 2023 року №1165/ос з 10 липня 2023 року позивача допущено до стажування в Юридичному департаменті АТ «Укрзалізниця» із збереженням середнього заробітку за місцем основної роботи. Наказом АТ «Укрзалізниця» №1686/ос від 25 серпня 2023 року позивача з 28 серпня 2023 року переведено на посаду головного юрисконсульта відділу нормативно-правової роботи Юридичного департаменту.
Просить долучити вказані накази до матеріалів справи.
Мотивуючи наведеним, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін. Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів.
В обґрунтування відзиву посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.09.2023 у справі №754/5488/22, від 21 червня 2023 року у справі №149/1089/22, від 14 вересня 2023 року №754/5488/22.
В судовому засіданні ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив суд її задовольнити.
Представник відповідача Редевич О.М., яка діє в інтересах АТ "Укрзалізниця", заперечувала проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню  з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовивши задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що станом на 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Акціонерне товариство "Укрзалізниця" перебувало в таких обставинах, коли не могло надати роботу всім працівникам, в тому числі позивачу, який в свою чергу - не міг виконувати роботу. На той час законодавчо можливо було застосувати лише простій.
Законодавча можливість призупинити дії трудових договорів з`явилась лише з прийняттям Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", що і було зроблено відповідачем, а саме: відбулося врегулювання питання, що виникли у зв`язку з військовою агресією на законодавчому рівні, було припинено режим простою позивачу та відразу призупинено дію трудового договору з ним. Як простій, так і призупинення з позивачем дії трудового договору було зумовлено військовою агресією Російської Федерації проти України.
Суд не встановив порушень трудового законодавства зі сторони відповідача при видачі спірного наказу. Суд зазначив, що для прийняття оспорюваного наказу про призупинення діяльності відповідача існували та продовжують існувати об`єктивні, незалежні від відповідача причини.
Установлено, що 25 листопада 2021 року між АТ "Українська залізниця" та ОСОБА_1 укладено трудовий договір №716-2021 (том 1 а.с. 11-26, 80-87).
Відповідно до наказу акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 листопада 2021 року № 2941/ос ОСОБА_1 призначено на посаду старшого аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю AT «Укрзалізниця» (том 1 а.с. 78).
Згідно підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Регламенту організації та проведення внутрішнього аудиту та контролю в ПАТ «Укрзалізниця», введеного в дію наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 26.06.2018 №401, поточні аудити здійснюються на підставі піврічних планів проведення аудиту, а також за окремим дорученням голови правління Товариства (том 1 а.с. 93-106).
Наказом АТ "Укрзалізниця" №Ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року встановлено режим простою з 24 лютого 2022 року до відміни для працівників апарату управління АТ "Укрзалізниця". Витяг Додатку до наказу містить прізвище ОСОБА_1 (том 1 а.с. 113-114).
Наказом Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року внесено зміни до наказу АТ "Укрзалізниця" від 24 лютого 2022 року №Ц-42/6-В, визначено період простою ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року, з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року (том 1 а.с. 116-117).
Наказом Ц-42/38 від 11 липня 2022 року внесено зміни до наказу АТ "Укрзалізниця" від 24 лютого 2022 року №Ц-42/6-В, визначено період простою ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року по 28 лютого 2022 року, з 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року, з 01 квітня 2022 року по 30 квітня 2022 року, з 01 травня 2022 року по 05 травня 2022 року (том 1 а.с. 116-117).
Згідно даних наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос у зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що сталася у зв`язку з втратою через військову агресію Російської Федерації проти України можливості повноцінно організовувати процеси діяльності Товариства, та запровадження відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 воєнного стану, керуючись статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та іншими нормами законодавчих актів з 06 травня 2022 року призупинено простій, введений наказом № Ц-42/6 від 24 лютого 2022 року та з 06 травня 2022 року до припинення або скасування воєнного стану в Україні призупинено дію трудових договорів з працівниками, зазначеними в Додатку №1. Витяг даного Додатку містить прізвище ОСОБА_1 (том 1 а.с. 27-30, 123-124).
17 червня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до голови правління АТ "Укрзалізниця" із заявою про поновлення дії трудового договору (том 1 а.с. 31).
Згідно даних наказу №1118/ос від 06 липня 2023 року відновлено дію трудових договорів працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до додатку. Виключено правників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до Додатку з наказу АТ "Укрзалізниця" від 01 квітня 2023 року №389/ос. Виключено працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до додатку з наказу АТ "Укрзалізниця" від 04 травня 2023 року №483/ос (том 2 а.с. 99).
Наказом АТ "Українська залізниця" від 07 липня 2023 року №1165/ос допущено ОСОБА_1 до стажування в юридичному департаментів АТ "Укрзалізниця" з 10 липня 2023 року по 10 жовтня 2023 року з відривом від основної роботи із збереженням середнього заробітку за місцем роботи старшого аудитора внутрішнього Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ "Укрзалізниця" (том 2 а.с. 101).
Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Разом з тим, відповідно до статті 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.
24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України строк дії воєнного стану було продовжено. Згідно із вказаними Указами Президента України воєнний стан введено на всій території України.
З пункту 3 Указу слідує, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.
Відповідно до підпункту 5 пункту 1 статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно із пунктом 2 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" главу XIX Прикінцеві положення Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України» Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
З огляду на вищевикладене положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. 
Статтею 13 Закону України « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, далі Закон№ 2136-ІХ ) визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.
Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи.
Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.
Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади.
Частиною 2 вказаного Закону передбачено, що призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору.
Таким чином, Закон № 2136-ІХ надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин.
Разом з тим, як вбачається з аналізу частини 1 статті 13 Закону, таке право роботодавця не є абсолютним. Головною умовою призупинення трудового договору з працівником, є абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її.
Міністерство економіки України розмістило на сайті міністерства коментар до Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", зокрема і коментар до статі 13 вказаного Закону. При цьому вважають, що зв`язку з призупиненням дії трудового договору працівник звільняється від обов`язку виконувати роботу, визначену трудовим договором, а роботодавець звільняється від обов`язку забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи. Головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин, а також виконання інших обов`язків, передбачених трудовим договором.
У цій справі установлено та не заперечувалося стороною відповідача, що АТ "Укрзалізниця"  не зупиняло свою роботу, враховуючи мету та характер діяльності товариства.
Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, оцінивши доводи позивача на обґрунтування позову, доводи відповідача щодо заперечення проти позову, враховуючи специфіку діяльності відповідача, а також функціональні обов`язки позивача, апеляційний суд уважає, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість наказу АТ «Укрзалізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос в частині, що стосується аудитора ОСОБА_1 про призупинення дії трудового договору. Зокрема не доведено, що на час видання оспорюваного наказу існували обставини, які виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором (посадовою інструкцією). Тобто, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її.
Отже, відповідачем не було надано доказів на підтвердження існування, передбачених статтею 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" підстав для тимчасового призупинення дії трудового договору, а саме неможливість надати позивачу роботу в товаристві.
Згідно пункту 1.1. Положення про Департамент внутрішнього аудиту та контролю, затвердженого рішенням наглядової ради АТ «Укрзалізниця» від 7-9 жовтня 2020 року, Департамент внутрішнього аудиту та контролю є структурним підрозділом «акціонерного товариства «Українська залізниця» та підпорядковується наглядовій раді (комітету з аудиту) Товариства. Департамент виконує функції підрозділу/служби внутрішнього аудиту Товариства (п.1.2 Положення про Департамент). Ціллю Департаменту є надання незалежних, об`єктивних аудиторських послуг, спрямованих на збільшення вартості Товариства та вдосконалення його діяльності і процесів. Отже, Департамент внутрішнього аудиту та контролю надає аудиторські послуги згідно затверджених наглядовою радою (комітетом з аудиту) планів внутрішніх аудитів.
Колегія суддів уважає, що під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження той факт, що відповідач позбавленний можливості надати роботу позивачу, зокрема і в тому числі хоча б частково, дистанційно або застосувати інший механізм - встановлення скороченої тривалості робочого часу, дня, тижня чи продовження застосування простою, переведення на іншу роботу, яку здатен виконувати позивач відповідної до своєї кваліфікації та досвіду роботи.
Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору можуть свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.
Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права. Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.
За встановлених обставин, суд робить висновок, що наказ АТ «Укрзалізниця» від 04 травня 2022 року № 483/ос в частині, що стосується ОСОБА_1 , не відповідає положенням статті 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15 березня 2022 року "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
Відповідно до положень статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Аналіз положень КЗпП України дозволяє окреслити випадки, в яких може мати місце вимушений прогул, а саме у разі: незаконного звільнення працівника; незаконного переведення працівника на іншу роботу; затримки видачі трудової книжки з вини власника чи уповноваженого ним органу; затримки виконання рішення про поновлення на роботі; необґрунтованої відмови в прийнятті на роботу; несвоєчасного укладення трудового договору; унаслідок неправильного формулювання причин звільнення у трудовій книжці, що перешкоджало подальшому працевлаштуванню працівника.
Вказані висновки свідчать про те, що вимушеності прогулу надають протиправні дії чи бездіяльність роботодавця, унаслідок яких працівник позбавляється права виконувати трудові обов`язки й отримувати за це заробітну плату. Тобто працівник не може вийти на роботу та реалізовувати належне йому право на працю й оплату праці через винні дії (бездіяльність) роботодавця.
Отже, у трудовому праві превалює підхід, за яким вимушений прогул визначають як час, протягом якого працівник з вини роботодавця був позбавлений можливості працювати, тобто виконувати трудові функції, обумовлені трудовим договором.
Таким чином, виплата середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу законодавцем пов`язується з певним діянням роботодавця, наслідком яких стала неможливість працівника належним чином реалізовувати своє право на працю.
Відповідно до пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Відповідно до даних довідки №436 від 06 листопада 2023 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 1 870,21 гривень (том 2 а.с.129, 153).
Відтак, належним розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу є к-сть днів прогулу ? на середньоденний заробіток (306 днів (за період з 04 травня 2022 року по 06 липня 2023 року) ? 1 870,21 гривень (середньоденний заробіток) = 572 284,26 гривень.
За установлених обставин, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 572 284,26 гривень.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Щодо позовної вимоги про поновлення дії трудового договору від 25 листопада 2021 року №716-2021 з 06 травня 2022 року, колегія суддів вказує про таке.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.
Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
З матеріалів справи установлено, що наказом №1118/ос від 06 липня 2023 року відновлено дію трудових договорів працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до додатку. Виключено правників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до Додатку з наказу АТ "Укрзалізниця" від 01 квітня 2023 року №389/ос. Виключено працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю апарату управління АТ "Укрзалізниця" відповідно до додатку з наказу АТ "Укрзалізниця" від 04 травня 2023 року №483/ос.
За таких обставин, колегія суддів робить висновок про наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог про поновлення дії трудового договору від 25 листопада 2021 року №716-2021.
В частині вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 належну суму відшкодування витрат за найм житла , апеляційний суд вказає на таке.
Згідно укладеного між сторонами Трудового договору №716-2021 від 25 листопада 2021 року визначено, що роботодавець у встановленому порядку здійснює відшкодування витрат з найму житла в межах до 15 тисяч гривень до вирахування податку на доходи фізичних осіб, на період обіймання  працівником посади, зазначеної в пункті 1.3 цього Договору, на умовах договору найму (оренди) житла відповідно до локального акта роботодавця ( пункт 3.6).
Відповідно до абзацу 2 пункту 2.4  Порядку виплати компенсації працівникам АТ «Укрзалізниця» за найм (оренду) житла, затвердженого рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від 03.02.2022 року ( протокол  №Ц -54/7 ком.т) компенсації підлягають лише фактично понесені витрати за найм (оренду) житла ( без вартості житлово-комунальних послуг).
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження найму житла та оплату орендних платежів у спірних період. 
Окрім того,  згідно пп. 1.1.4. рішення правління АТ «Укрзалізниця» (протокол №Ц-54/31 Ком.т. від 14 березня 2022 року) на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 призупинено інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики.
На виконання вказаного рішення правління АТ «Укрзалізниця» листом від 25 березня 2022 року №ЦЦУП-10/95 на регіональні філії, філії направлено перелік кодів видів оплат, за якими проводитиметься нарахування на період дії правового режиму воєнного стану. Відповідно до листа нарахування за кодом видів оплат 710 «Компенсація витрат за найм (оренду) житла працюючим» не проводиться, що підтверджується листом вих. №ЦТЗБ- 8/825 від 17 жовтня 2022 року. 
Відтак апеляційний суд уважає, що відсутні підстави для стягнення з  АТ «Укрзалізниця» на користь позивача  витрат з найму житла.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України визначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Установлено, що згідно квитанції №8555-1713-1207-0656 від 11 липня 2022 року ОСОБА_1 за звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 992,40 гривень (том 2 а.с. 5).
Згідно квитанції №32528798800007030495 від 04 червня 2023 року за подачу апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 2977,20 гривень
За таких обставин, з АТ "Укрзалізниця" на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, сплачений за звернення до суду у розмірі 908,00 гривень та 2 977,20 гривень, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної  інстанції.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового забору за вимогу про стягнення заробітної плати.
За таких обставин, з АТ "Укрзалізниця" на користь Держави підлягає стягненню 4 234,24 гривень судового збору (7 211,44 грн (слід сплатити) - 2977,20 грн (фактично сплачені позивачем)).
Відповідно до статті 376 ЦПК України неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року скасувати.
 
Ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення заробітної плати та відшкодування витрат з найму житла задовольнити частково.
 
Визнати незаконним та скасувати наказ №483/ос від 04 травня 2022 року в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .
 
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з 06 травня 2022 року по 10 липня 2023 року у розмірі 572 284,26 гривень.
 
Провадження у справі в частині позовних вимог про поновлення дії трудового договору від 25 листопада 2021 року №716-2021 закрити.
 
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.
 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
 
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1  на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді першої інстанції, 992,40 гривень.
 
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1  на відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору в суді апеляційної  інстанції,2977,20 гривень.
 
Стягнути з Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь Держави судовий збір у розмірі 4 234,24 гривень.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено 25 грудня 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         М.В. Мережко

                                                                                   В.В. Соколова