Номер провадження: 22-ц/813/7488/23 
Справа № 522/15128/23
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Приморська районна адміністрація Одеської міської ради
розглянувши в порядку письмового провадження 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року, постановлену Приморським районним судом м. Одеси у складі: судді Чернявської Л.М. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів,       
          
                                                  в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом до Приморського районного суду м. Одеси та просив позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи з моменту подання позову до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів надіслано за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області. 
Передаючи справу за підсудністю до вказаного суду, суд виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання позивача є адреса: АДРЕСА_1 , а адреса: АДРЕСА_2 не є зареєстрованим місцем перебування/знаходження позивача у розумінні діючого законодавства. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження по справі, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Вказує на те, що суд дійшов помилкового висновку про непідсудність справи Приморському районному суду м. Одеси, не взявши до уваги та не надавши оцінку тим обставинам, що відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Тому довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є документом, що підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування позивача при визначенні підсудності розгляду справ за ч. 2 ст. 28 ЦПК України. Також вважає належним доказом, що підтверджує його фактичне місце проживання, договір оренди квартири від 01 травня 2023 року, оскільки такий договір є дійсним і його нікчемність суд не встановлював.
Відзиву у визначений судом строк не надійшло.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси Павлиненком О.С. подано позовну заяву, позовними вимогами якої є стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, оспорюваних прав, свобод, чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 27 ЦПК України).
Відповідно до частини 1 статті 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» є спеціальним законом щодо статусу вказаних осіб, який підлягає застосуванню.
У постанові від 29 липня 2019 року у справі № 409/2636/17 Верховний Суд вказав на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, необхідно також враховувати імперативні положення спеціального Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», згідно ст. 5 якого довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.
Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 , звертаючись до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, зазначив, що у квітні 2022 року вони із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із військовою агресією виїхали із м. Лисичанськ до м. Одеси, де зараз і проживають.
До позовної заяви позивач долучив довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 26 грудня 2022 року № 5105-5002455596, № 5105-5002455603, відповідно до яких ОСОБА_1 та його сина ОСОБА_4 взято на облік як внутрішньо переміщених осіб, фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є адреса: АДРЕСА_3 (а.с. 10, 11).
Отже, ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа, місце перебування якого зареєстроване за адресою:  АДРЕСА_3 , що відноситься до території Приморського районного суду м. Одеси, має право подати позов про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за зареєстрованим місцем його перебування.
Тому вказана справа підсудна Приморському районному суду м. Одеси.
За наведених обставин доводи апеляційної інстанції про помилковість висновку суду в оскаржуваній ухвалі про направлення справи за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області є обґрунтованими та підтверджені наявними у справі доказами.
З урахуванням наведеного, помилковим є висновок суду першої інстанції щодо непідсудності суду вказаної справи та її направлення за підсудністю до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.
На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про те, що внутрішньо переміщені особи не можуть звертатися до суду з позовами за підсудністю за місцем свого фактичного перебування, оскільки довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує зареєстроване місце перебування та такі позови слід подавати до судів, які здійснюють правосуддя замість судів, що опинилися на тимчасово окупованих територіях, є помилковим.
Так, суд першої інстанції, посилаючись в оскаржуваній ухвалі на те, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи, оскільки її виключено з переліку постановою Кабінету Міністрів України № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», суд першої інстанції не перевірив, що указана постанова Кабінету Міністрів України № 207 втратила чинність 14 березня 2022 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 07 лютого 2022 року.
Отже, наведені доводи апеляційної скарги спростовують правильність висновку суду першої інстанції, а питання щодо визначення підсудності вирішено з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали та порушення прав скаржника на вільний доступ до правосуддя та до належного суду, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 05 грудня 2023 року.

       Судді:                                                                                М.В Назарова

                                                                                       В.В. Кострицький

                                                                               Ю.П. Лозко