КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            
справа №362/4568/22                                                                              Головуючий у суді І інстанції: Ковбель М.М.
провадження №22-ц/824/10597/2022                                               Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
10 жовтня 2023 року                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Гаращенка Д.Р., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Давидової Олени Юхимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) суми несплачених аліментів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
В листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, внаслідок чого виникла заборгованість. Так, позивач стверджує, що відповідач сплачує не в повному обсязі аліменти на утримання дитини, що значно ускладнює її життя, а тому просиластягнути на її користь пеню в сумі 22 757,00 гривень.
Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі адвокат Давидова Олена Юхимівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вказані вимоги у повному обсязі. 
В обґрунтуванні апеляційної скарги представник апелянта зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати дитину, у зв`язку з чим виникла заборгованість з вини відповідача як особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надав.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що розмір неустойки позивачем обраховано не вірно, оскільки з даної довідки не можливо визначити порядок зарахування виконавцем платежів, що надходили: яка частина йде на погашення існуючої заборгованості, яка частина спрямована на погашення поточного платежу, також відсутній будь-який порядок зарахування коштів як на поточні платежі, так і на погашення існуючої заборгованості, а виконавцем просто прораховано загальний розмір заборгованості по аліментів, загальний розмір платежів, та вказана різниця. 
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають матеріалам справи та вимогам закону.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до положень статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Відповідно до положень п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вказано, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна   покладати   таку   відповідальність,   якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду.
Згідно із частиною 4 статті 71 цього Закону виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.
У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Встановлено, що з 09 вересня 2006року по 12 лютого 2021року  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Подружжя сумісно мають сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Судовим наказомВасильківського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2020 року стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1  аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в розмірі заробітку (доходу) але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до довідки-розрахунку від 06 вересня 2020 року б/н державного виконавця Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київській області Вікторії Лось,заборгованість станом на 30.08.2022року відповідача  ОСОБА_2 по сплаті аліментів, за період з 25 серпня 2022 року по 30 серпня 2022 рокускладає 63 962 грн 25 коп., при цьому в червні 2022 року він сплатив 485 грн та в серпні 2022 року він сплатив 10 000 грн (а.с.7).
Враховуючи викладені обставини, правильним періодом нарахування пені на розмір заборгованості по аліментам слід вважати з вересень 2020 року по серпень 2022 року.
№	Заборгованість по аліментах за відповідний місяць	Кількість днів прострочення заборгованості по аліментах за відповідний місяць, починаючи з 01 числа наступного місяця до 30.08.2022	Розрахунок пені	Розмір пені за відповідний період	
1.	Вересень 2020 року - 2025,25 грн	699	2025,25*699*1%	14 159,99	
2.	Жовтень 2020 року - 2341,25 грн	669	2341,25*669*1%	15 662,96	
3.	Листопад 2020 року - 2341,25 грн	638	2341,25*638*1%	14 937,17	
4.	Грудень 2020 року - 2341,25 грн 	608	2341,25*608*1%	14 234,80	
5.	Січень 2021 року - 2341,25 грн	577	2341,25*577*1%	13 509,01	
6.	Лютий 2021 року - 2341,25 грн 	546	2341,25*546*1%	12 783,22	
7.	Березень 2021 року - 2341,25 грн	518	2341,25*518*1%	12 127,67	
8.	Квітень 2021 року - 2341,25 грн	487	2341,25*487*1%	11 401,88	
9.	Травень 2021 року - 2341,25 грн	457	2341,25*457*1%	10 699,51	
10.	Червень 2021 року - 2341,25 грн	426	2341,25*426*1%	9 973,72	
11.	Липень 2021 року - 3040,25 грн	396	3040,25*396*1%	12 039,39	
12.	Серпень 2021 року - 3040,25 грн	365	3040,25*356*1%	10 823,29	
13.	Вересень 2021 року - 3603,75 грн	334	3603,75*334*1%	12 036,52	
14.	Жовтень 2021 року - 3603,75 грн	304	3603,75*304*1%	10 955,40	
15.	Листопад 2021року - 3603,75 грн	273	3603,75*273*1%	9 838,23	
16.	Грудень 2021 року - 3603,75 грн	243	3603,75*243*1%	8 757,11	
17.	Січень 2022 року - 3603,75 грн	212	3603,75*212*1%	7 639,95	
18.	Лютий 2022 року - 3603,75 грн	181	3603,75*181*1%	6 522,78	
19.	Березень 2022 року - 3603, 75 грн	153	3603,75*153*1%	5 513,73	
20. 	Квітень 2022 року - 3603,75 грн	122	3603,75*122*1%	4 396,57	
21.	Травень 2022 року - 3603,75 грн	92	3603,75*92*1%	3 315,45	
22.	Червень 2022 року - 3118,75 грн (сплачено 485 грн в червні місяці)	61	3118,75*61*1%	1 902,43	
23.	Липень 2022 року - 3603,75 грн	31	3603,75*31*1%	1 117,16	
24.	Серпень 2022 року - 3603,75 грн (сплачено 10 000 грн в серпні місяці)	0	0	0	
 
Таким чином, загальний розмір пені, який нарахований на заборгованість відповідача по аліментам за період з вересня 2020 року по серпень 2022 року становить 224 347 грн 94 коп..
Встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо поважності причини не своєчасної сплати аліментів боржником.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, не врахував постанову Верховного Суду №333/6020/16 від 03 квітня 2019 та не застосував їх до спірних правовідносин. Не здійснив самостійно розрахунок та не перевірив розрахунок наданий позивачем.
Також безпідставно посилався на нерозуміння куди відносити кошти сплачені боржником у сумі, що перевищує платіж місячний, адже Постанова ВС №333/6020/16 від 03 квітня 2019 року визначає, що у разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Враховуючи, що відповідно до частини 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, а також враховуючи, що позивач заявила позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 22 757,00 грн, то апеляційний суд доходить висновку про стягнення вказаної суми з відповідача на користь позивача.
Відповідно до положень статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що сімейні та матеріальні права позивача порушені відповідачем.
Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити із того, що  відповідно до статті 196 СК України одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення пені у розмірі 22 757 грн.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позивач у справі ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору як при подачі позову так і при подачі апеляційної скарги, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» тому зазначені витрати в розмірі 2 481 грн, із яких 992,4 грн   (ціна позову 22 757 грн) судового збору до суду першої інстанції та 1 488,6 грн ( 992,4 х 150%) при подачі апеляційної скарги, повинні бути компенсовані державі за рахунок відповідача у справі ОСОБА_2 ..
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у відповідності до  ст. 376 ЦПК України.  
Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Давидової Олени Юхимівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1  задовольнити.
Скасувати заочне рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2023 року та ухвалити нове судове рішення.
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 22 757 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 2 481 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.
Реквізити сторін:
Позивач: ОСОБА_1 ,  місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст постанови складено «10» жовтня 2023 року.

Головуючий суддя     Судді	Л.П. Сушко     Д.Р. Гаращенко     В.І. Олійник